Tady BBC. Následující program je založen na skutečných událostech.
Je důležité nezapomínat na to,
že historii nelze přepsat. Ani čárku.
Pokud se tedy nevydáte na Dobrodružství v prostoru a čase...
Je všechno v pořádku, pane?
Jste v pořádku?
Musíte dál, pane.
Pane...
Stojíte v cestě.
Haló. Pane Hartnelle?
Pane Hartnelle, ptají se po vás.
Mám jim říct, že už jdete?
- Řekněte jim, co chcete. - Prosím, pane Hartnelle?
Řekni jim, co chceš, k sakru!
- Poslouchejte, jen dělám svoji práci. - Vypadni. Nejsem připravený!
Potřebuju víc času.
Lene! Lene, proboha!
Chytneš, jak svíčka, jestli nebudeš dávat potor.
Můžu si aspoň sundat tu věc z hlavy? Upeču se v tom.
Ne. Za chvíli pokračujeme.
Proč? Co nás zdržuje?
Ty víš kdo.
Tak mu řekněte, ať si pohne.
Někteří z nás musí obsadit planetu. Co?
Mohu vidět vaši propustku?
No tak, Harry, vždyť mě znáš!
- To možná ano, pane. - Sydney Newman. Klíčem je jméno.
- Lepší než policejní foto. - I tak musím vidět vaši propustku.
Do háje s tím!
Takto se v BBC nechováme!
Nepovídej!
Máme velkou sledovanost pro
Grandstand, ale přicházíme o ni,
než si puberťačky naladí Juke Box Jury, je to tak?
- Správně. - Musíme tu díru zaplnit.
- 25 minut. - Co nějaký Dickens?
To je pitomost, Mervyne! Plesnivá prašivost!
A spousta dalších hezkých slov začínajících na "P".
Mám další takové. Psina. Psina. Víš ty vůbec, co je to psina, Mervyne?
Ještě něco sis z ITV přinesl?
To doufám. Vážně doufám!
Potřebujeme něco, co u obrazovek udrží jak milovníky sportu, tak malé děti.
Něco jako Tiddlywinks?
- Ty víš, o čem mluvím. - Sci-fi.
- Je to opravdu tak populární? - Když jsem koukal naposled, tak bylo.
- Možná tak u mladých chlapců. - Mně se to líbí.
Myslela si, že ten balon uletěl.
- Cože? - Myslela si, že to máme spočítaný.
Kuba! Nemá smysl držet se zpátky, jakmile jednou vypustí raketu.
- Takže to trochu rozjela. - Docela dost!
- A co on na to? - "Jsi jen asistentka produkčního, drahá."
"To je trochu velký skok." Dávám si rok, Jackie.
- Buď v televizi postoupím, nebo z ní vystoupím. - Podívej, co já vím?
Trávím čas tím, že se snažím nevrazit do kamery,
- Ještě to nebal, Verity. - Krůček po krůčku
- Utři si to. - Co? |- Červené víno.
Červené víno.
- Bože, to běží teď, že? - Co?
Vesmírný let, sověti. Valentýna cosi.
První žena ve vesmíru. Ach ano!
A tady ji máme. Valentýna Těreškovová.
Doslova na vrocholu světa.
První žena ve vesmíru,
velký triumf pro Sovětský svaz,
v těchto stále se stupňujích vesmírných závodech.
- Haló? - Verity, tady Sydney.
- Cože? |- Sydney! - Sydney! Ahoj, cizinče.
- Co víš o dětech, Verity. - Nic moc.
Chceme natočit sci-fi seriál. Pořádně.
- Žádní plechový roboti nebo VM. - VM?
Vykulený monstra. Však víš, mutace a paprsky smrti.
Mozky v nádobách a podobný pitomosti.
Poběží to celý rok.
Bude v tom pohlednej chlap a pohledná holka.
A děcko, co se pořád dostává do malérů.
A starší muž. Nepředvídatelný. K tomu se ještě vrátím.
Cestují časem a prostorem a dostávaj se do problémů!
To je úžasný nápad! Však mě znáš.
A bude v tom historie! Přesná historie.
Ať se děcka něco naučí.
A co ten starší muž? Ten nepředvídatelný.
- Je to doktor. - Doktor?
Měl by to být doktor, nemyslíš?
Ať je tam nějaká autoria. Něco uklidňujícího.
Tak, co si myslíš?
Podívej Sydney. Ráda bych pro tebe zase pracovala, opravdu ano.
Já jen...
Dala jsem si rok... Buď v televizi postoupím, nebo z ní vystoupím...
Počkat, počkat, počkat.
Já nechci, abys mi dělala asistentku!
Chci, abys to produkovala!
Produkovala?
Jasně. Ještě tu neměli producentku. Sedni si!
Přesně tebe tohle místo potřebuje!
- Někoho, kdo umí hejbnout prdelí. - Děkuju, asi.
V ITV jsem dělal pořad jménem Pathfinders. Znáš ho?
Hrdinou tam byl stařík. Nevrlý stařík.
Přesně to tu potřebujeme.
Bože můj, co jsem komu udělal?
Blbost.
- Bude mít sukni... - Nikdo nevolal?
- Od tvé poslední otázky ne. - Fajn.
- Před pěti minutami. - Fajn, fajn!
Nepracuješ jen pár týdnů.
Na lenošení moc nejsem, nebo snad ano?
Musím pracovat, nebo se z toho zcvoknu.
A co ta hra?
Jen další voják. Klid, nic víc mi nikdy nenabídnou.
Podvodníky a umírající seržanty, majory.
Ale tak tě výběrové týmy vidí, drahý. Jako autoritu.
Nech toho.
- Nech toho! Taková hovadina. - Bille, před Judi ne.
Řekl jsem, zmlkni!
Proč jsi vždycky tak nevrlý, dědo?
Cože? Jak to s tebou souvisí? Hloupé děcko!
Judi? Judinko, zlato? K sakru, Bille!
- Běž za ní. - Řekl jsem jí to jednou. Co to s ní je?
- To nemá uši? - Ty nejsi rád úspěšný?
To není úspěch. Jsem řadový. Řadový charakterní herec.
Na jevišti i ve filmu. To je mi rozmanitost!
Jen jsem se zeptala.
A co Leslie French? Byl by úžasný.
Pracuje s Viscontim. Zdvořile nás odmítl.
- Cyril Cusack? - Méně zdvořilé odmítnutí.
- Mohu vám pomoct? - Myslím, že jste v mojí kanceláři.
To je celkem zajímavý pohled na věc.
- Jsem také celkem zajímavá osoba. - O tom nepochybuji. Rex Tucker.
Hledám Doctora Who.
Až do jmenování trvalého producenta.
- Je tu s vámi? - Dívate se na něj.
- Vrátil bych se k Hugh Davidovi. - Komu?
Byl v Knight Errant na ITV. Úžasný herec.
Není na Doktora příliš mladý?
Nechceme přece Dědu Krtka, nebo ano?
Potřebujeme někoho, kdo zahraje staršího.
Režim natáčení bude za trest.
- Mám pár nápadů. - Zavolám Hughovi, uvidíme, co si myslí.
- Byla bych ráda, kdybyste to nedělal. - Opravdu? |- Ztráta času!
Potřebujeme někoho, jako je Frank Morgan v Čaroději ze země OZ. |- Ten je mrtvý.
- Rexi... |- A Američan. - Řekla jsem "jako".
Možná bychom se na to měli všichni vyspat.
Nakonec, trvalo měsíce, než tehdy našli svou Scarlet O´Harovou!
Drahá dámo, mohu na slovíčko?
Haló?
Ano.
Ale jistě.
Je pravda, že jste byla Sydneyho
- asistentka, na jiném kanále? - Ano.
Tak to je docela povýšení.
- Očividně. - Připravená pocuchat pár peří.
Bez cuchání nic neletí.
Ten pořad je velká výzva.
Vesmír, cestování v čase.
V prvním scénáři se vrátí do doby kamenné.
Budete potřebovat všechnu možnou pomoc.
Takže, Rex vám chce být jakýmsi mentorem.
Loď nemůže mít dva kapitány.
- Drahá dámo. - Prosím, neříkejte mi tak. |- Omlouvám se.
A co vy, Mervyne? Co máte na starost?
Já budu něco jako váš technický poradce.
Pomůžu vám skrz tohle všechno.
Sydney si očividně myslí, že má na tu práci toho pravého člověka.
Přesně to chce pro Doctora Who.
Někoho, kdo umí hejbnout prdelí.
- To řekl? - Je velmi otevřený.
Ano.
Vše, co říkám, drahá dá...
Verity. Jen říkám, že zkušenost není neslušné slovo.
Nebojujte s námi.
Možná by to chtělo trochu teplého piva, abyste mohla lébe hýbat...
- Prdelí... - Pozadím. Jen na chvíli.
Měli bychom jít. Budou tu zprávy.
To je chytré.
Takže se nemusejí neustále dívat do papírů.
Ano. Docela dobré.
Na tomhle si někdo namastí kapsu.
Nejspíš ano. Škoda, že jsem se nedostal na patentový úřad rychleji. |- Proč?
To já na to přišel!
Koukni na to Bille.
Tohle zní úplně jinak.
- A je to role pro starého muže. - Opravdu?
Ano. Něco jako "Ten sportovní život".
Rád hraju starší!
Já vím.
Takže? Co teď?
Domluví si schůzku. Po telefonu zněl velmi nadšeně.
Řekl, že je to úžasná role.
Pro BBC.
Jo, jo...
A pro děti.
No tak, Scupy!
Jde na Paní Bovaryovou.
Jsem si jistá, že mu bude bez nás lépe.
- Nějaké zprávy z oddělení designu? - Obávám se, že nejsou moc užiteční.
Co je to? Co s tím mám jako dělat?
Pračlověk, co dělá "Ug"! Tohle je šilený!
Jeskynní lidé a doktoři a mizející policejní budky!
- Co s tím mám dělat? - Waris Hussein. Náš režisér.
Verity. Ahoj.
Na čem teď pracujete?
Compact.
Vskutku velmi dobré.
Nechte si to.
V Compactu lidé neříkají "ug"?
Občas. Většinou po řídkém obědu.
Scénář s jeskynními lidmi je ten jediný, který můžeme točit.
Musíme začít s ním.
Fajn a kde točíme?
Lime Grove. Studio D.
Bože, tam ne. Tam nemůžeme točit.
Vždyť je to komoda. Menší zevnitř.
Má špatný tvar a když je horko, spustí se postřikovače.
Ale díky vám to bude vypadat úžasně, že?
Chápu. Žádný problém.
Tohle nebude fungovat.
Kdy začínáme?
S dovolením.
Haló?
- Ano, pane? - Gin a tonic...
Vodku a tonic a červené víno, prosím.
Promiň, zlato, ale obsluhuju...
Vodku a tonic a červené víno, prosím.
Vodku, tonic a červené víno.
Díky. Stál bych tu celou noc.
"Všichni jsme cizinci v cizí zemi."
Velmi hluboké.
Že? Zjistíte, že jsem vlastně velmi hluboká.
- Závidím vám vaši drzost. - Já závidím vám vaše pozadí.
- Jako broskvička. - Nechte si to!
Nenechte se oblbnout, Warisi.
To je jen napovrchu. Uvnitř se třesu jako osika.
Jsem tu díky tomu, čím jsem.
První indický režisér, kterého tu kdy měli.
Tak to bychom měli držet pospolu, co?
Udělat si vlastní skupinku. To je naučí.
- Koho? - Starou gardu.
Moře kouře, tvídová saka a upocené muže.
Ne, že bych proti upocencům něco měla.
To doufám ne.
Poslouchejte, nad čajem jsem slyšel spoustu historek.
Říkali: "Moc si tu nepostojí, co?"
Sydneyho čechračka peří, za to mě mají?
Myslím, že to je ono.
Jak jinak byste dosáhla takového povýšení?
Jakého povýšení?
Snažím se oživit pravěk pomocí Airfixového lepidla
a staniolu!
My se snažíme.
Ano. Omlouvám se.
Na nás. Nóbl přistěhovalce!
A ctižádostivou židovku.
- L'chaim! - Na zdraví.
- Mohli bychom mít vlastní seriál. - Budeme mít!
Nic z tohohle nechci, díky. Dám si něco k pití.
Dobře.
Ty to režíruješ, synu?
Ano.
Sotva jste svlíkli pleny. Oba.
Fajn. Promluvme si, zelenáči.
- Nejsem si tím vůbec jistý. Vůbec. - Ne?
Navíc se nechci upsat na delší dobu.
To mi stačilo v "Army Game". Skoro mě to zabilo.
- K čertu, každý týden? - Nechcete si objednat?
Whisky se sodou. Šup šup.
Čí to byl vůbec nápad? Toho z ITV?
Sydney Newmana, ano.
Ale stojí za tím spousta lidí, jsme tu celý den a...
Povězte mi o postavách.
Dva učitelé.
Ian a Barbara. Zaujme je jedna z jejich žákyň.
Mladá dívka jménem Susan.
Na dívku z roku 1963 se zdá mít nezvyklé znalosti.
A tak ji sledují domů. Jenže to "doma" je smetiště...
Ano, ano, ano, scénáře. Potřebuju vidět scénáře.
Ty jsou úžasné. Úžasné!
BBC je pořadem nadšená... Vloží do ní
všechny možné prostředky. Nejmodernější zařízení.
A jak cestují? Létajícím talířem, nebo jak?
Strojem, který umí cestovat časoprostorem a dokáže splynout se svým okolím.
Takže se zneviditelní, nebo co?
Ne, ne, přizpůsobí se svému okolí.
Zůstane zaseklý v jedné podobě.
- Policejní budce. - Policejní budce?
Jak úžasné by to bylo? Průměrný objekt z 20. století
- na povrchu mimozemské planety. - Úžasné!
- A úvodní titulky jsou něco naprosto nového. - Přesně tak.
Víte, když zamíříte kameru na tenhle monitor
vytváří to úžasné tvary a vzory.
Jako zrcadla. Nekonečná spirála.
Kroutí se a pulzují jako motýlí křídla.
Můžu v nich být já?
Jen se postav před kameru, ano, Tony?
Podíváme se, jak to vypadá.
Bože ne, to je děsivé!
A počkejte, až uslyšíte hudbu,
použili jsme nejnovější technologii.
Jak jste to udělali?
Na Brianové klavíru.
A co Doktor?
Je asi 600 let starý.
vypadá jako starý senila, ale není.
Je silný a šlachovitý. Jako starý krocan.
To vám jde strašně dobře, pane Hartnelle. Přísnost a děsivost.
- Ale s jistou jiskrou. - Věřte mi Bille, pro tu roli jste perfektní.
Nikdo vám neodolá.
Opravdu si to myslíte?
C.S. Lewis spolu s H.G. Wellsem a Ježíškem.
To je Doktor.
Doktor kdo, hmm?
No tak, pořádný úsměv!
A znovu.
- No tak, úsměvy. - Sýr. |- Nádhera.
No tak, ještě jednu.
Úžasné. Opravdu!
Bez vás by to nešlo.
- Popravdě jsem smluvně vázána, drahá. - Ne, já myslela tuhle šou.
Všichni tomu dáte potřebnou vážnost. Díky.
Co si o něm myslíš?
Vždy jsem byl jeho fanoušek. Úžasný televizní herec.
Mě děsí k smrti.
Já myslím, že je sladký. Ať mu slouží.
Ať mu slouží? Není tak starý, jak vypadá.
Musel mít těžký život.
Jsi v pořádku?
- Jsem vyděšená k smrti. - Já taky.
A co jen vás tři?
Takže, sbohem skutečný světe!
Ještě jednou.
Trpělivost.
Já mám trpělivost svatého. Ale už jí moc nezbývá!
Musíme mít vnitřek TARDIS. Hned!
Mám práci.
Budete mít svůj stroj času, až si najdu chvíli...
Nemáte čas na dětský program, tak to je?
Trpělivost.
"Kdybyste se mohl dotknout mimozemského písku a slyšet zvuky..."
Do háje!
"Kdybyste se mohl dotknout mimozemského písku a slyšet křik cizího ptactva..."
"a vidět je kroužit v cizích oblacích, stačilo by vám to?"
"Susan a já jsme odříznutí od našeho vlastního lidu."
"Ale jednoho dne se vrátíme. Ano, jednoho dne."
"Jednoho dne."
- Kdo je Susan? - Má vnučka.
Já jsem tvá vnučka.
Ano, jistě, že jsi, zlatíčko.
Ale tohle je má vnučka v pořadu, který dělám pro televizi.
Hraju vtipného pána, co žije v kouzelné budce.
Jako čertík v krabičce, dědo?
Ano, něco takového.
Ale tohle je stroj v přestrojení. Stroj času.
Ty víš, jak cestovat v čase, dědo?
Ano, ovšemže. Však uvidíš.
Uvidíš, až budu v televizi.
Budeme se vracet do historie za králi a královnami.
A mířit na vzdálené planety,
kde Doktor zažije všemožná dobrodružství.
Doktor?
Toho hraju.
Doktora? Dělá, aby lidem bylo líp?
Nemyslíte, že jste trochu panovačný, mladý muži?
Myslíte si, že jste viděl na tohle smetiště vejít dívku.
Představujete si, že jste tu slyšel její hlas.
Vy věříte, že je uvnitř? To není moc pravděpodobné, co?
Ale proč nám tedy nepomůžete?
V ničem vám nebráním. Přijdete si sem...
- Je nedůtklivý jak blázen. - a děláte ukvapené závěry...
Jestli ze sebe chcete dělat blázny,
dělejte si, co chcete.
Běžte požádat policistu... Do háje... přivést policistu.
Zatímco vy si v tichosti zmizíte.
Jdeme, Barbaro.
Co tam venku děláš, dědečku?
Běž dovnitř. Zavři dveře. Zavři ty dveře!
Barbaro!
Fajn, fajn všichni.
Úžasné. Tady to stopneme a přesuneme se do lodi.
Až ji postaví!
Fajn. Dobře. Výborně.
Všichni spokojení?
Ne, já nejsem. Vůbec. Slečno Lambertová.
Na slovíčko.
- Káva? - Výborný nápad. Děkuji.
Natáčecí plac pro ten stroj? TARDIS?
Kdy tu bude?
Bude... tu zdržení.
To nepůjde. To jednoduše nepůjde. Nevím, proč jsem očekával,
že zvládnu všechny tyhle technické hlouposti, bez toho.
- aniž bychom měli podělanej plac, kde můžeme točit. - Je mi to líto, Bille.
Potřebuju čas, abych si zvykl na všechny ty knoflíky.
- Knoflíky? - Na ovládání. Všechny ty páčky a číselníky.
Potřebuju vědět, co dělají.
Co když zmáčknu tlačítko na oteveření dveří
a další týden nás jím odpálím do povětří!
To musíte chápat.
Děti poznají, když budu mačkat jen tak na slepo.
A taky si musíme projít mou roli.
Určitě.
Je až moc drsný. Strašně nepříjemný. Chápete?
To je ta jiskra, o níž jste mluvila?
To, kvůli čemu jsem pro tu roli ten pravý?
Já... Sydney!
Sydney Newman, Šéf dramatického oddělení,
dovol mi, abych ti představila pana Williama Hartnella.
Fajn, náš Doktor. Výborná volba.
Jsem váš velký fanoušek. Velký fanoušek.
Děkuji, ale musíme si promluvit o...
Jak se jmenoval ten úžasný válečný film, v němž jste hrál?
Pár jsem jich dělal. The Way Ahead?
Ano. Výborný film. Byl jste úžasný.
Opravdu myslíte?
Ano. Naprosto neobyčejný.
No... Měl jsem tam pár hezkých výstupů, to ano.
To bylo před, nebo po Brighton Rock?
Před ním...
No ovšem! Vy jste byl v Brighton Rock!
Skvělý výkon!
No... Jste velmi laskav.
Mohlo to vést k lepším a lepším věcem,
ale... neměl jsem štěstí.
Neměl jste štěstí? O čem to k čertu mluvíte?
Samozřejmě, že máte štěstí, vždyť budete Doctor Who, no ne?
- Ano. - Skvelý výběr pro mou šou. Je to mimochodem můj nápad.
To já dělám. Přináším nápady. Jednoho dne jsem přišel z ITV.
"Mám nápad" povídám.
"Mstitelé!" "O čem to je?" oni na to.
"Jak to mám u všech čertů vědět!" povídám. "Ale ten název!"
S touhle rolí prorazíte, pane.
Opravdu?
Tohle zvládne jen opravdová hvězda. Takové nuance.
Tolik vrstev.
Však víte. Jeden to zkusí.
A tyhle děcka jsou pro to jako stvořená.
Nemůžete být v lepších rukách. Psina! Energie!
Mládí.
Blázni.
Velmi děkuji, Sydney.
Ani nevíš, jaký je rozdíl, když...
Buď producentka, Verity. Vyřeš ty problémy.
Nebo na to nestačíš?
Co to děláte?
- Jsem trpělivá. - Cože? |- Dokážu být velmi trpělivá.
- Tady nemůžete zůstat. - O čem, že jsme to mluvili. Mám na to celý den.
Nebuďte směšná!
Starý krámek s kuriozitami! Římské fórum!
Visuté zahrady Babylonské!
Symfonie tužky a inkoustu.
Takže se určitě můžete podívat na ten můj malý stroj času.
Dejte trochu toho svého talentu do té mojí dětské šou.
A kdo ví, co se může stát?
Nezabere to ani půl hodiny.
Jste velmi snaživá.
Potom vám dám hned pokoj.
Možná, že vás políbí múza.
Možná, že to bude to nejlepší, co vás kdy napadlo.
Dobrá, dobrá!
Tady, tady, madam.
Tady máte tu svou zatracenou TARDIS!
Nakonec je to celkem dobré, že?
Skrz skříň až do Narnie!
Je to strašně velké. Zabírá to půlku studia.
Ano, ano?
Ano, ano, Warisi. Slyšela jsem ho. Díky.
- Tohle je k smíchu. - Omlouvám se, lidi.
Říká, že si nebude černit zuby.
- Dougie, Je to 100,000 př.n.l! - Jo, já vím.
Je to Kmen Gumův.
Říká, že si je kvůli televizi schválně vybělil.
A záleží na tom? Stejně uvidíme jen jeho stín.
- Já to udělám. - Cože?
Klidně si ty zuby začerním.
Už mám ve svých spodkách blechy, horší to asi nebude.
Výborně. Tak, myslím, že to máme.
Díky, Duggie.
Světlo, zvonek...
Všichni na své pozice
a připravte se za 15..
Bože, je tu takové horko. Ještě někomu je horko?
Nemůžeme s tím něco udělat?
- Já myslel, že on je na to zvyklý. - Co?
- Nic. - Dávej si bacha, Arthure.
Pět minut. Pak ta světla vypnou.
To jsou pravidla.
Fajn, všichni budou zticha, prosím.
TICHO!
5, 4, 3...
Tak, kamera jedna, jedna.
Fajn, teď dva.
Věřím, že tyhle dva znáš.
Co tu děláte?
Jsou to mí učitelé.
A to je ospravedlnění pro tohle nesprávné...
neoprávněné vniknutí?
Nemělas právo je sem zvát.
Za tohle můžeš ty, Susan.
- Budete na tom trvat. - Fajn, teď...
Trojka.
- Varoval jsem tě. - Ale dědečku...
- Tady opravdu žiješ, Susan? - Ano!
Na trojku. Jednička.
Byla to jen budka!
Jednička, trojka.
Dvojka.
Vidíš, já věděl, že se to stane.
Přesuňte kameru.
Vemte ten kabel. Vemte ten kabel!
- Přesuňte tu hloupou kameru! - Arthure, co to k čertu dělá?
Vím, že to zní absurdně...
Dveře, co je s těmi dveřmi?
TARDIS se může přemístit kamkoliv.
TARDIS? Co tím myslíš, Susan?
Nazvala jsem ji podle počátečních písmen.
Čas a relativní prostor ve vesmíru.
Myslela jsem, že jste to pochopili, když jste viděli ty rozdíly,
mezi prostorem uvnitř a venku.
Co... Co je k sakru s těma dveřma?
Věc, co vypadá jako policejní budka, stojící na smetišti,
se může pohybovat kamkoliv v čase a prostoru?
Susan, to je směšné!
Bože, jsou ztuhlé jako Skotova peněženka.
Ale jsi jedna z nás. Vypadáš jako my.
Zníš jako my.
Narodila jsem se ve 49. století.
Schovejte se! Schovejte se!
Všichni ven.
Mám už jít na scénu?
Je tu někdo?
Udělal jsem si ty zuby.
Přál bych si vědět, v jaké podělané dimenzi to teď jsem.
Haló?
Je tu někdo?
Ne, díte, nemůžeme dovolit, aby se naše tajemství dostalo
do světa 20. století.
Přece je tu nemůžeš věznit!
Nemůže nás věznit nikde.
Nikam vás nepustím, učiteli.
To, čemu věříte, není podstatné.
Vy a vaše společnice budete stopy v čase,
které jsme nikdy neměli udělat.
Pokud bych musel použít k tomu, abyste odešli, sílu, udělám to.
Možná jsme narazili na něco mimo naše chápání.
Proč jste sem vůbec chodili? Proč!
Dědečku, ne!
Ne, nedělej to!
Nech toho! Nech ho jít!
Pusťte mě!
Pojďme na oběd.
Nemáte hlad?
Nemáme moc chuť.
Ani se nedivím.
Nejraději bych vás oba zastřelil.
Fajn. Vyhoďte zmínku o čase, ze kterého přišli.
49. století? Moc specifický. Je to Doctor Who, pamatujete?
A ten stařec je málo milej. Měl by být sladčí, vtipnější.
A ta holka musí být drzejší. Jako průměrná puberťačka
Líbilo se ti vůbec něco?
- Ani ne. Ty úvodní titulky jsou strašný. - Děláš si legraci?
- Jsou divný. - Jsou úžasné. Jen proto, že je to něco nového!
Hej, hej, mám rád nový věci. Dělám nový věci, pamatuješ?!
Pro děcka je to moc děsivý.
Já myslel, že je chceme vyděsit.
Vyděsit, ne traumatizovat. Změňte to.
Jen přes mojí mrtvolu.
To lze zařídit.
Bude to stát peníze a ukřižují mě za to.
Za co?
Udělat to celé znovu.
Nejsem na to ten pravý.
- Bille - Prostě to nejsem já.
- Nejsem to já. - Poslouchejte mě. Sydney si myslí, že je to dobré.
Je v sedmém nebi. To já vás zklamala.
Vy mě?
Měl jste pravdu. Naprostou.
Podívejte, udělali jsme Doktora až moc drsného.
Potřebujeme, aby v něm bylo víc z vás.
Víc z vašeho kouzla, tepla a jiskry.
Vy jste to věděl a já to neviděla.
Určitě máte toho pravého?
Ovšem.
Já... děsí mě to.
Ještě nikdy jsem nic podobného nedělal.
Ten... tlak... Rozvrh... A všechna ta slova...
Jsem tu pro vás, Bille.
Slibujete?
Na každém kroku.
Fajn...
- Musím to říct ostatním. - Čas a příliv na nikoho nečeká, že?
Čas a prostor, Bille. Ani na ženu.
Nebudu vám bránit.
Pokud ze sebe chcete udělat blázny,
dělejte si, co chcete.
Běžte pro policistu.
Trojka, trojka.
Přesunout na dvojku. Dvojka úžeji.
Budu tu, až se vrátíte.
Chci vidět vaše tváře, až se budete snažit vysvětlit...
Jednička úžeji.
..Chessermane... Chestertone.
Spletl mu jméno. Spletl mu jméno.
Můžeme to sjet ještě jednou?
Už jsme to přerušili třikrát.
Už můžeme opakovat jen jednou, synu.
Díky, Mervyne. Čtyři změny za celou šou!
To je tak strašně primitivní!
Ten mladík má pravdu. BBC zařízení přímo z doby kamenné.
Nemáme na výběr, že? Pokračujeme, Warisi, dál.
Čekej jedničko.
Ne, dědečku, ne!
- Pusťtě mě. - Zpátky do lodi, dítě!
Může to být kdekoliv. Bože, bože, bože, bože.
Nijak nám to nepomůže.
Navrhuji, abychom se, před tím, než vyjdeme ven, uklidnili.
- Ah ano. - Stav radiace, Susan?
Na normálu, dědečku.
Dobře.
Řeknu jim, že můžeme určit datum vysílání.
Jak jsou na tom další scénáře?
Tvůj kamarád z Kanady nám píše jeden o Marco Polovi.
Úžasné. Jako kdybych to vymyslel já.
Ať se děcka dívaj na skutečnou historii.
Také zkoušíme jednoho ze scénáristů od Tonyho Hancocka - Terry Nationa.
Máte scénář?
- Ano. Je dobrý. - O čem to je?
- O robotech. - Ne, ne, ne, nejsou to roboti.
Pravidlo číslo jedna - Žádní roboti!
- Pravidlo dvě... - Žádná vykulená monstra, já vím, přísahám, že o tohle nejde.
Je to opravdu zajímavý příběh.
Zasazený na vzdálenou planetu po nukleární válce...
Fajn, fajn, to je fuk. Pošlete mi to.
Pak se uvidí.
Za pár týdnů bude vysílaná první epizoda.
Hlavu vzhůru, zlato. Myslím, že budeme úžasní.
Držme si palce. S trochou štěstí to zvládneme.
"Ohyzdná, jako stroje vypadající, stvoření..."
"Čočka na flexibilní hřídeli..."
"sloužící jako oko?"
"Půjdete před námi a uděláte, co vám řekneme!"
"Ian se rozeběhne..."
"Vyhladit!"
S hlubokým zármutkem oznamujeme,
že president Kennedy je mrtev.
Byl zastřelen při jízdě v otevřeném voze...
přes město Dallas v Texasu.
Identita střelce je doposud neznámá.
To bylo velmi dobré, Bille.
A teď zpět ke zprávám.
Vícepresident Lyndon Johnson složil přísahu
jako třicátý šestý president Spojených států
a to po vraždě Johna Fitzgeralda Kennedyho ve městě Da...
Všichni budou sledovat zprávy.
Přesáhla rozpočet.
Ne, ne - nejen to.
Obávám se, že slečna Lambertová ani neví, co dělá.
Nejdřív jeskynní lidé, teď hloupí roboti.
Co tím myslíš?
Že se neudělá víc, než ty čtyři epizody,
které už jsou v produkci.
Zatrhni to, Sydney.
Zaraž Doctora Who.
Ve vesnici, kde jsem žil...
Recenze byly slušné.
Čísla taky.
Vzhledem k tomu, co se stalo.
Sydney vás chce vidět, Verity.
Moje chyba. Podpořil jsem tě moc brzo.
Nelíbí se mi směr, kterým se pořad ubírá.
Nejdřív zatracení jeskynní lidé...
- Nebyla jiná volba. - A teď ti Daylekové. |- Dalekové.
Přesně to, čemu jsem chtěl zabránit.
Vědeckofantastickej odpad.
- Četls už ten scénář? - Ano!
- Opravdu? - No, dost na to, abych poznal odpad.
- Kristepane, Dorlokové. - Dalekové.
To je fuk, Vykulený monstra...
Nejsou to vykulená monstra!
Bývali jako my.
Kvůli radiaci se ale museli schovat
do těhle nedobytných kovových ulit.
A teď nenávidí vše, co není jako oni.
Jediné, co umí, je kolem sebe kopat.
Objeví se Doktor a jeho přátelé
a pokusí se jejich pohled změnit.
Aby porozuměli ostatním a nastolili mír. Je to dobré!
Je to silný materiál, Sydney, a já mu pevně a hluboce věřím.
No, chtěl jsem někoho, kdo umí hejbnout prdelí.
Myslím, že tu máme něco opravdu zvláštního, Sydney.
Zásah.
Jen musíme udržet naše nervy na uzdě.
OK.
Promluvim s hlavounama.
- A chci opakování. - Cože?
V sobotu. Před epizodou dvě zopakovat epizodu jedna.
- Nikdo se nedíval kvůli té vraždě. - Jistě, chápu!
Takže je to Kennedyho vina?
Zasloužíme si pořádnou příležitost, Sydney.
Raději měj s těmi Daleky pravdu.
Dovol mi, abych to řekl jasně.
Máš hlavu na špalku.
No tak, pohyb. Je to tady jak v králíkárně.
Fajn, jsi hezky v pohodlíčku?
Co to sakra je?
Monstra pro další příběh.
Cože? Zvon a šlehač?
Když se jim nepodaří ovládnout vesmír,
možná zvládnou dobrou omeletu.
Připravte se za 15, 14...
Všichni prosím ticho.
10, 9, 8, 7,
6, 5, 4...
Akce!
Půjdete před námi a uděláte, co vám řekneme.
- Na dvojku - Okamžitě!
Jednička úžeji.
Ne, úžeji!
Připraví se jednička.
Na jedničku.
Trojka.
Připraví se dvojka.
- Dvojka. - Řekl jsem, okamžitě!
Pal!
- Moje nohy. - Dvojka.
- Moje nohy. - Tvoje nohy jsou paralyzované.
Brzy se uzdravíš, pokud nás tedy nedonutíš použít naše zbraně znovu.
- Tak... Seznamte se s Daleky. - Bože, jsou děsiví, že?
Vlastne docela dost.
Michaeli! Dennisi!
Chladne vám čaj.
A už běží ten pořad, co jste chtěli sledovat!
Proč? Protože nám to nedošlo, dokud nebylo příliš pozdě.
Pravdou je, že vaše zásoby léků došly
a vy jste se vypravili do města hledat další!
Thalové? O čem to mluvíte?
Nejsme Thalové, nebo jak jim říkáte.
Copak nevidíte, že jsme vážně nemocní?
- Ty a tvoji společníci potřebujete speciální léky. - Nemáme žádné obleky.
Léky.
Tys řekl "obleky"?
Ano, ano, řekl.
Protože jsou Dalekové zlí a ty potřebuješ speciální plášť.
A-ano.
Ano. A víš to, protože jsi Doctor Who.
Přes... Přesně tak.
Vyhladit!
Budeš můj vězeň!
Neuvěříš, co jsem dnes viděla v autobuse. Je to vzrušující.
Sydney tě chce vidět, Verity.
Deset milionů diváků pro ty tvoje vykulený monstra.
Deset milionů.
Takže...
Co já vlastně vůbec vím?
Dobrá práce, holka.
Autobus? Cos dělala v autobusu?
Dostávala se na dosah našemu publiku.
Našemu velkému, obrovskému obřímu publiku.
Rychle díte, dochází nám čas. Zkontrokuj lubrikátor.
Chybátor.
Fajn, nechte si to na jindy.
Zpět na svá místa.
Verity. Verity! Podívej na tohle.
Jen se podívej.
General De Gaulle.
"DeGaullek"!
- To je úžasné! - "Ne! Ne! Ne!"
Opravdu jsme něco dokázali. Milují nás.
- Opravdu úžasné. - Škoda, že to není v barvě.
No tak, kolik jsem vyhrála?
35 slonů, 4000 bílých hřebců, 25 tigrů...
A deset šilinků, ty starý ďáble!
Fajn, Kublajchánův makeup je skoro hotov,
- tak si pohneme. - Co myslíte?
Úžasné.
- Líbí se vám? - Úžasné, Carol. |- Přemýšlím, jestli si je budu moct koupit.
Na Kings Road se za tebou budou jen otáčet.
- Děje se něco, Bille? - Měla bys být opatrnější, drahá.
A neutrácet peníze takovýmhle způsobem.
Je to nejisté povolání, abys věděla.
- Všichni bychom to měli mít na paměti. - Něco zajímavého v Newmarketu, Bille?
Však víš, jak to myslím. Jen říkám.
Utrácejíc neustále za nové oblečení,
už ani nevíš, kdy ses narodila!
Už nejsem dítě. Utratím je, jak uznám za vhodné.
Samozřejmě máš pravdu, Bille.
Nikdo z nás neví, jak dlouho to potrvá.
Nikdo není nenahraditelný.
- Kdo to říká? - Všichni o tom mluví. Takžes nebyla v RADA?
Roedean, zlato. Dívčí škola.
To musí být překlep v mém životopise.
Neměla jsem srdce to Sydneymu říct.
Bille, díky za ty květiny.
Je mi líto, že musíš jít.
- Tak co budeš dělat teď? - Nabídli mi "Pochod do Indie" |- Bez návratu?
- Bille, doufám, že se nikdy nezměníš. - Bille, Bille, jdeme.
Ticho, prosím. Všichni. Trochu se ztiště, dámy a pánové.
- Určitě nezůstaneš? Neuděláš nic dalšího? - Nové pastviny.
Bylo to úžasné, Verity.
Bez tebe by to nešlo. Bok po boku.
Viděl jsem tě hrát si včera s nějakými tlačítky,
tak jsem se rozhodl, ukázat ti, na co nesmíš sahat.
Za žádných okolností.
Vyhladit! Vyhladit!
K čertu?!
Ahoj, zlatíčko.
Co myslíš?
"Spousta vzrušení."
"Autentický kostým Daleka v životní velikosti. Ze seriálu BBC Doctor Who."
- No to mě podrž! - "Pouze 66 šilinků a 6 pencí"
- A ještě máme tohle. - Můj ty bože!
Tohle dělám už hodně dlouho.
Ale nikdy jsem neviděl nic tak...
Úžasného.
Nikdo není nenahraditelný?
Tolik ke "krůček po krůčku".
S takovouhle to tu budeš brzo řídit.
- "Drahý strýčku Who." - Strýčku Who!
"Čeká mě
"test z fyziky a potřeboval bych pomoct."
Nevím, proč si myslí, že bych jim mohl pomoct.
Všechno je to pro mě úplná hatmatilka.
Prosím.
Doctore Who, mohl byste se mi podepsat?
A to je co?
- Ten... autogram. - Pan učitel říkal, že to nevadí.
- Tak to musíš být opravdu výjimečný chlapec... - Alan.
Děkuji.
Prosím, Doktore?
Ano, co je... Co je, Alane?
- Prosím, kdy se vrátí Dalekové? - Dalekové?
- Snaží se ovládnout svět. - To je to, co jim jde, že?
Můj ty bože!
Jdeme! Jdeme! Poběžte! Musíme se dostat do TARDIS.
Co je to? Co je to?
- Pozor! - Co? |- Pozor! Utíkejte!
Vyhladit! Vyhladit!
Potřetí.
Stop!
Stop! Ještě jednou. Co nejrychleji můžete.
Lene, málem jsi sjel z chodníku!
Přijde mi, že to vždycky musíme opakovat kvůli tobě.
Potřebuju na záchod. Zkus si to sám.
- Na svá místa, pojedeme ještě jednou. - Já za to nemůžu.
Bille. Bille, mám nápad.
- Když vás vedu po té rampě. - Tak co?
Říkal jsem si, že bych se na tebe podíval
a ukázal tak vnitřní zmatek robolidí.
Však víš, bejval jsem člověk.
Než ze mě Dalekové udělali tohle.
Co myslíš?
- Sakra, nebuď směšný. - Byl to jen návrh.
Tak ho někam ulož.
- Co to s tebou je? - Starej se o sebe.
Lene, tady!
- Ještě není pozdě. - Ne, už jsem se rozhodla.
- Můžou to ještě přepsat. - Ne, je čas se pohnout dál.
- Je tu spousta dalších věcí, co bych ráda dělala. - Ano, ovšem.
A v životě toho čeká víc než jen křičení, když uvidím příšeru.
To doufám nemluvíš o mě.
Jednoho dne se vrátím.
Ano, vrátím.
Ale do té doby, ničeho nelituj, nebreč a ničeho se neboj.
že já se nemýlím v tom, v co věřím já.
Sbohem, Susan.
Sbohem, drahá.
Překrásné, Bille. Opravdu překrásné.
Nerad se loučí, co?
Jen se půjdu na chvíli projít, Warisi.
- Warisi? - V poslední době je toho na něj moc.
- Tak. - Koukni na Billa, Maureen.
Tak, úsměv prosím. Velký úsměv!
Sýr!
- Ještě jednou. - Koukni na Billa.
Vypadáš unaveně.
No tak, zlato. Proč si nelehneš?
Můžeme to nechat na ráno.
Ne, ne. Musím to dodělat.
Musím.
Možná bys měl přemýšlet o něčem jiném.
Jiném?
Unavuje tě to.
Nemůžu! I kdybych chtěl! Celé to na mě závisí.
Stovky lidí. A všechny ty děti.
Přece nemůžeme mít Doctora Who bez Dr. Who. No tak.
Vortis? V jaké je to galaxii?
V Isopské galaxii.
V Isopské galaxii, Chestertone.
Je spoustu... spoustu... světelných let... daleko.
Blouzní, nerozumím mu jediné slovo.
Bill nesmí vědět, že jsem s vámi mluvila. Ztropil by povyk.
Co se děje?
Volal náš doktor.
Bill na tom není nejlíp.
Bože. Něco vážného?
Ne v nejbližší době... Jde o...
aterosklerózu.
Kornatění tepen.
Chápu.
Moc kouří, moc pije.
A jediná rozcvička je procházka se psem.
To všechno plus Doctor Who...
Myslíte, že by měl přestat?
Ne. Ne, to by nepřežil. Miluje ten pořad.
Je na něj hrdý. Na vás všechny. Měla byste ho slyšet.
Ale pokud byste mu mohla nějak ulehčit.
Však víte. Umožnit mu trochu zpomalit.
Promluvím se svým nástupcem.
Chápu.
Vortis? V jaké je to galaxii?
V Isopské Galaxii, Chesterfielde. Chestertone!
Spoustu spoustu.. světelných věd... světelných let...
Od nás.
Od... Země... A...Vortis...
Vortis nemá měsíc.
Fajn, vydržte chvíli, prosím!
Zvládnu to bez jediného slova.
Bille, myslím, že bychom se měli držet textu.
Verity. Zvládnu to bez jediného slova.
Nepotřebuju tyhle věty.
Je to jako podělanej Král Lear!
Pamatuju si, jak to o mě řekla Lindsay Andreson
při Sportovním životě.
Prostě vypusťte pár stránek ze scénáře.
"Bill to zvládne pouhými gesty," tak to vidíš.
"A zvednutým obočím". Víš jak to myslím?
Ovšem.
Bůh ti žehnej.
Vlastně jsem ráda, že si s tebou můžu promluvit...
Jsi má skála, Verity. Moje skála...
O tom nic nevím...
Už od prvního dne, co jsi mi poprvé řekla o Doctorovi Who,
jsem byl ohromen.
Ohromen! Ale podívej na nás teď! Jen se podívej!
Jsme na výsluní!
Cos mi to chtěla?
Jsem na sebe oprávněně hrdý.
Poznám talent na světelné roky daleko.
Dámy a pánové, Verity.
Nejlepší volba, jakou jsem kdy udělal.
Na Verity!
Nepřidáš se?
Možná za chvíli.
Bille, chtěla jsem ti poděkovat.
Pro všechno, co jsi udělal.
- Jsem v kurzu, a to jen díky tobě. - To je hloupost.
Je to velká zásluha. Doctor Who mě vyhodil nahoru.
Ale proč to nemůže zůstat jako do teď?
Proč se musí všechno měnit? Proč nemůže všechno zůstat jak je?
To je život.
A co ty? Nechceš si odpočinout?
Já? Ne. Ne. Ani trochu.
Tohle tělo ještě nějaký ten rok vydrží!
Bude mi to tu chybět.
Máš tu...
Udělám to.
Co si jen bez tebe počnu?
Nashledanou.
Tak. Všichni připraveni?
Úsměv! Pane Purvesi... Jackie... Podívejte se na sebe.
Tak. Nádhera! Peter, usměj se. Krása.
Fajn, řekni, až budeš moct, Bille.
Pro tebe pan Hartnell, synu.
Omlouvám se.
Křestním jménem mi můžeš říkat, až se lépe poznáme.
Jestli... Jestli teda v mý šou vydržíš.
Můžeme to sjet od začátku, pane Hartnelle?
- Máte zaplou televizní obrazkovku. - Skener.
Skener, správně.
A pak zmáčknete knoflík a dveře se otevřou.
- Ne, ne, to nejde. - Prosím?
Musím nejdřív přejít na druhou stranu.
Tam je tlačítko na otevírání dveří.
- Záleží na tom? - Ovšem, že na tom záleží!
Fajn, jak chcete, jděte si kam chcete.
- Pane Hartnelle. - Děkuji. Taky, že půjdu.
Fajn. Takže od začátku.
Ten válec by měl jít nahoru a dolů.
- Ta loď letí. - Pravda, omlouvám se.
- Takže? - Omlouvám se. Hned to bude.
Ví někdo, jak to funguje?
Pro kristovy rány, ví tu vůbec někdo něco?
Běžte pryč, jděte, jděte. Udělám to sám.
Červené světlo a zvonek.
Začneme...
za 15, 14...
Všichni prosím klid.
Všichni připraveni? Připravit.
- Spousta... - Deset...
lidí tu kolem mě tancuje.
Je to velmi nepříjemné. Mohli byste...? Děkuji.
A... jsou pryč.
Všichni.
Nikdo z nich nepochopil. Ani mladá Susan.
...nebo V-V-Vicki.
A pak tu byla Barbara a Chatterton...
Ch-Ch-Chesterton!
Kriste pane.
Možná bych se měl vrátit do své doby.
Na svou planetu.
Ale já...
Nemůžu...
Je všechno v pořádku?
Já... Nemůžu...
Jste v pořádku?
Já...
Nemůžu...
- Pane Hartnelle. - Já...
Pane Hartnelle?
Anneke! Anneke, podívej se na mě, zlato. Na mě. Díky, zlato.
Nemůžu si na to zvyknout. A co ty?
- Jak můžeš vidět... - Jo, já tě slyším.
Takhle to nemůže pokračovat. Je stále těžší s ním pracovat.
- A jeho repliky... - Já tě slyším!
Ten chudák už nemůže.
Škoda. Zatracená škoda.
- Tak to je asi po všem. - Jak to myslíš?
Přece nemůžeme mít Doctora Who bez Dr. Who, no ne?
- Dědo, dědo, dědo. - Ahoj!
Kam TARDIS vezmeš příště, dědo?
To nevím, zlatíčko.
Slečna učitelka říkala, že by ses mohl vrátit a potkat Olivera Cromwella.
A pak mu říct, aby byl trochu milejší.
Ano, to bych mohl.
Ale já bych chtěla zase ty motýlí lidi, ti se mi líbili.
Hráli jsme si na ně ve škole a já byla Zarbi.
- Poslyš, Judi... - Mohli by se bít s Daleky.
A ty bys mohl létat na jejich zádech s lukem a šípy.
Poslyš, zlatíčko.
Nesmíš po svém dědečkovi chtít příliš.
Jsem teď velice unavený a...
Graham Potter řekl, že TARDIS brzy dojde benzín.
- Musím se trochu šetřit. - Ale já mu řekla, že je hloupej.
TARDIS bude létat navždycky, protože je zvláštní a kouzelná.
- Jako můj děda. - No, já...
Můj děda je Doctor Who a dokáže cokoliv.
Snad to ode mě není moc troufalé,
žádat o tuhle schůzku, Sydney...
Troufalé, ale vůbec.
- Sám jsem tě chtěl pozvat. - Opravdu?
Ano. Ano... Takhle...
Takhle to nemůže pokračovat.
Přesně, přesně tak, Sydney!
Žiju pro Doctora Who, jsem mu oddán na 100 %, ale...
...Potřebuju víc času mimo scénu.
Ten šílený rozvrh by zabil i o polovinu mladšího, než jsem já.
A všechny ty repliky, co mi píšou.
Tohle děti nechtějí poslouchat.
Ale možná by bylo lepší, kdyby scénáristé prostě...
načrtli příběh a já dodělal zbytek.
Ne, ne, to je nejspíš moc.
Ale ty mi rozumíš. Jsem hvězda pořadu.
Já jsem Doktor.
A jestli máme pokračovat, musíte na to brát zřetel.
Velký zřetel.
Máme s Doctorem Who velké plány, Bille. To mi můžeš věřit.
Velké plány. Já...
- Také jsme mu stoprocentně oddaní. - To rád slyším.
Ale přemýšlíme, jak ho osvěžit.
Zregenerovat ho.
Ano, naprosto správně. Trochu ho okořenit.
Jsem rád, že jsme na stejné vlně.
Sakra, Bille, tohle se říká těžko...
Chceme, aby Doctor Who pokračoval.
Jistě.
Ale ne s tebou.
Jak jsi řekl, věci se musejí změnit.
Chápu.
Kdo... vás napadl?
Těžko tě nahradit, Bille.
Nemusíš chodit kolem horké kaše, Sydney. Na to mě znáš moc dobře.
Kdo?
Schválíš ho?
Ovšem, jistě. Patrick Troughton.
Skvělá volba.
Je mi to líto, Bille.
"Dobrou noc, štěstěno! Jednou se usměj zas! - otoč svůj píst."
Král Lear. Kdysi jsem ho dělal. Nosil jsem kopí.
To už je dávno.
Hodně dávno.
Je všechno v pořádku, pane?
Jste v pořádku?
Musíte dál, pane.
Pane...
Stojíte v cestě.
Je mi to líto, pane, ale... Nejste...?
Velmi se omlouvám, strážníku.
- Jste to vy, že? - Velmi se omlouvám.
Jste Doctor Who.
Počkejte, až to řeknu dětem. Strašně vás zbožňujou!
Bylo dohodnuto...
po vzájemné dohodě... že... to zabalím.
- Dobře. - Že to vzdám.
Chápu.
Myslím, že to tak bude lepší. Opravdu ano.
Takhle už to nešlo.
A něco jsem dokázal. Ukázal jsem ostatním, že na to mám.
Určitě to povede ke spoustě další práce, že?
Jistě.
Udělám nám trochu čaje.
Já... Já...
Nechci jít.
Já... já ještě nechci jít.
Bille.
A kdo je teď kdo?
Nebudu vám lhát. Mám strach.
Budete v pořádku. Vlastně budete úžasný.
To jsem jim řekl,
v Anglii je jen jeden muž, který to zvládne.
A nemohli by ho zavolat?
Červené světlo a zvonek.
Všichni na své pozice. Točíme za 15...
Sydney Newman pracoval pro BBC až do roku 1967.
Po jeho návratu do Kanady napsal The Sunday Times, že britská televize již nikdy nebude jako dřív.
Waris Hussein dosáhl úspěšné kariéry ve filmu i v televizi, a to v Británii i USA.
Včetně několika spoluprací s Verity Lambertovou.
Verity Lambertová se stala legendou britské televize. Zemřela v roce 2007.
Kvůli své nemoci se William Hartnell objevil již jen v několika málo rolích, než odešel na odpočinek.
Zemřel v roce 1975, ve věku 67 let.
Chci, abys někam patřila. Měla vlastní kořeny.
S Davidem toho všeho dosáhneš.
A budeš žít normální život.
Věř mi, drahá. Tvá budoucnost je spjatá s Davidem,
ne se starým a pomateným tvrdohlavcem, jako jsem já.
Jednoho dne se vrátím. Ano, vrátím.
Ale do té doby, ničeho nelituj, nebreč a ničeho se neboj.
Jdi vstříc všemu v co věříš
a dokaž mi, že já se nemýlím v tom, v co věřím já.
Překlad: Phoenix1986 TRANSLATORS OF RASSILON www.doctorwho.cz
Tohle je váš debut v pantomimě. Vidíte v ní svoji budoucnost?
Ne, ne.
Jaké vlastnosti jsou podle vás pro pantomimu důležité a vy je nemáte?
Je to naprosto jiná technika, která se hodí jen na to,
čemu já říkám estrádní typ herce,
toho, co hraje sám před oponou.
Což je estrádní herec.
Ale to já nejsem. Já jsem legitimní. Legitimní charakterní herec.
Bylo zvláštní dělat tohle po skončení šou,
ale myslím, že byla sposta dětí,
kteří ho chtěli znovu vidět.
Pamatuju si, jak jsem byla v publiku
a všechny ty děti šly k oponě a on jim házel sladkosti.
Vzpomínám si, že jsem zachytila jeho pohled a taky jeden bonbón.
Moje vzpomínky na něj jsou hodně smíchané s Doctorem Who.
Ta postava, kterou jsme vídávali v televizi,
to byl můj dědeček.
Myslím, že Doctora Who miloval.
- Tak strašně to zaujalo lidskou představivost. - Ano, vím.
- Myslíte, že se toho někdy zbavíte? - Ovšem.
Tím, že budu úspěšný v něčem jiném.
Proč myslíte, že vás děti milují?
Protože jste celkem nevrlý.
Jsem něco mezi Čaroděj ze země Oz
a Ježíškem, chápete.
Byl to starý nevrlec.
Zkoušeli jsme, něco se stalo a on odešel pryč.
A bylo po zkoušce.
Když další den přišel,
přinesl dámám květiny.
Očividně si vždycky říkal: "Co bych jim jen donesl?"
A přišel s plechovkou sušenek.
Vždycky mě to obměkčilo.
To byla jeho nabručená verze "Omlouvám se".
Těžkost s tím, když herce požádáte, aby zahrál exentrika je,
že začne hrát.
Bill Hartnell nehrál.
Jen jednoduše předváděl svoji verzi exentrika.
To hlavní na Billovi bylo to, že byl nepředvídatelný.
Nikdy jste nevěděli, co udělá.
To bylo jeho tajemství.
Když se mnou pracoval, věděl jsem, že mu není moc dobře.
Opravdu jste na něm viděli ten stres a napětí.
Až později jsem se dozvěděl,
že trpěl něčím, co mu způsobovalo výpadky paměti.
Velmi mě mrzelo, když pořad opustil.
Opravdu mu to muselo způsobovat těžkosti.
Takže vy jste mé náhrady. Frajírek a klaun.
Když se rozhodli udělat pořad k desátému výročí,
stav mého dědečka se značně zhoršil.
Nebyl si dostatečně vědom, jak moc špatně na tom je.
Barry Letts, můj producent, a já jsme kontaktovali Patricka Troughtona
a on zavolal Williamu Hartnellovi,
který byl všemi deseti pro.
Řekl: "Ano, ano, bylo by hezké to dělat, rád bych to dělal."
Moje babička musela zasáhnout a říct,
"Podívejte, opravdu mu není tak dobře, aby se dokázal naučit text
a všechno kolem." Ale oni nakonec vymysleli, jak to vyřešit.
Měl před sebou desky s textem,
které kdosi držel, a on ho mohl odříkávat.
A tak to bylo s jednou každou větou.
No, párty je již u konce.
Tvůj kamarád a já se vrátíme zpět do svých časových linií.
Ale vzledem k tomu, jak to probíhalo,
tak raději nechci myslet na to, co byste si beze mě počali.
Myslím, že mu dal Doctor Who možnost roztáhnout křídla,
být jako dítě, být exentrický
a vůbec ukázat celé své kouzlo.
Je jasné, že to miloval.
Legrační na tom je, že až do příchodu
Patricka Troughtona tu byl prostě Doktor.
On je ten originál.
Odkaz toho, jak Doktora pojal, přetrvává dodnes.
Nikdo jiný se mu už nevyrovnal.
To kouzlo, ta záhada.
Nikdy jste s jistotou nevěděli, co se stane.
Ti, kteří sledovali jeho první tři roky,
i když byl nevrlý a odtažitý, pořád to byl náš Doktor.
To, že se Doctor Who stále točí, je doslova...
neuvěřitelné. Opravdu.
Myslím, že je to pomník Williamova Doktora
a jsem velmi rád, že jsem jeho součástí.
Myslím, že by byl nadmíru šťastný, že role,
kterou spoluvytvářel, dodnes ohromuje diváky.
Byl by strašně, strašně nadšený.