Spusťte hodiny.
Dneska je tu nějaké maškarní?
Nemyslím si. Proč se ptáš?
Kvůli tomu chlápkovi,
který se oblečený jako mumie.
Koho myslíš? Nevidím ho.
Vy!
Vy! Vyhoďte toho muže z mého jídelního vozu.
Je to nechutné.
Omlouvám se, madam. Ale jakého muže?
Jakého muže?!
Přijdete o místo.
Ten muž támhle, oblečený jako příšera.
Máti, tam nikdo není.
Jsi v pořádku?
Nepovažuj se mi lhát!
Ze mě si nikdo utahovat nebude.
Nechte toho. Nechte toho.
Ihned ho zastavne. Hned teď.
Máti, nikdo tam není.
Mám o tebe strach.
Vzala sis své léky?
Ne! Zmiz!
Odeberte ho!
Je tu doktor?
Omlouvám se, potřebuju doktora! Omlouvám se, nevím, prostě se zastavila.
MUMIE V ORIENT EXPRESSU
Váš vlak čeká, má paní.
Úžasné.
Vůz na kufry.
Ale díky, že jsi lhala.
To skutečné úžasné je tudy.
Byla spousta vlaků, které nosili jméno Orient Expressu,
ale pouze jeden…
… ve vesmíru!
Ovšem, že jo.
Naprosto věrná rekonstrukce původního Orient Expressu.
Ale je trochu větší.
A ve vesmíru.
A koleje jsou vlastně hyperprostorové stuhy.
Ale jinak naprosto identický.
Pečlivě se zaměřili na detaily.
Většinou.
- Děláš to znovu. - Co?
- Úsměv. - Jo, usmívám se.
Je to smutný úsměv.
Usmíváš se, ale jsi smutná.
Je to zmatečné. Jsou to jako dvě emoce najednou.
- Je to jako, kdyby měla poruchu. - Pardon.
- Myslel jsem si, že by to byl dobrý způsob… | - Jak to ukončit. Jo.
A to je. Dobrý volba.
- Dobrá konečná. - Jo?
Můžeme?
Dámy a pánové, pokud se podíváte z okna na pravou stranu,
uvidíte tyčící se majestát Magallanské černé díry.
Pamatuji se, když tady byly planety až kam oko dohlédlo.
Teď už jsou pryč.
Ta bestie je zhltla.
A zase ten úsměv. Ani nevím, jak ho děláš.
Opravdu jsem si myslela, že tě nenávidím.
Díky bohu, že sis to nechala pro sebe.
Byla tu planeta: Obsidian.
- Planeta věčné temnoty. - A ano.
Nenáviděla jsme tě. Vlastně celé týdny.
To potěší. Jsem rád, že jsme si to vyjasnili.
Také tu byla planeta, která byla naprosto pokrytá keři.
Šla jsem jednou na koncert. Nevím už na koho.
Víš, co řekla?
Upřímně, by to byl absolutně ohromný dohad, kdybych to věděl.
Řekla:
"Nenávist je moc silná emoce na to, abyste ji plýtvali na někoho, koho nemáte rádi."
Byli ti lidé fakt zmatený? Protože já jo. Odešel někdo?
Sklapni.
Co se pokouším říct, je… že tě nemůžu nenávidět.
Nikdy bych nemohla…
ale tohle už nemůžu dělat. Ne tak… jak to děláš ty.
Můžu teď mluvit o těch planetách?
Ano.
Spusť!
Thedion čtyři. Neustálý kyselý déšť.
Jednou jsem tam měl příjemný piknik v plynové masce.
To je lež.
Pardon?
To co jste řekl, je lež.
Thedion čtyři byl zničen před tisíci lety,
takže jste tam nemohl být.
Slečno Pittová, nechtěla byste si raději odpočinout ve vašem kupé?
Ten muž je lhář.
Možná by vás mohl pan Carlyle dovést zpátky.
Budete to v pořádku, slečno. Prostě pojďte se mnou.
Omlouvám se. Asi je to za daných okolností pochopitelné.
Myslím, že jsme ještě nebyli představeni. Kapitán Quell.
Já jsem Clara. A tohle je Doktor.
- Ach, další. - Pardon? Další co?
Na této cestě tu máme plno doktorů a profesorů.
A vy jste doktor čeho?
Tak to je otázka, která se moc často nepokládá.
Dejme tomu…
živočišných parazitů.
Začínám si myslet, že slečna Pittová o vás měla pravdu.
Co s ní je?
Stalo se něco?
Vážně to nevíte?
Je tu tělo a mumie?
To ani nemůžeš nastoupit do vlaku? To tě nějakej čaroděj uhranul?
Možná to nic není. Staré dámy umírají pořád. Je to v podstatě jejich práce.
A co to monstrum?
No, vzhledem k tomu, že ho viděla pouze ona, tak tam třeba ani nebylo.
Umírající mozek, nedostatek kyslíku, halucinace.
Občas někdo prostě jen umře.
- Byla stoletá. - A to říkáš zrovna ty.
Claro, skoro to vypadá, jako bys chtěla, aby to něco bylo. Chceš?
Ne.
Ne, dobře. Víš co?
Pokud si myslíš, že to nic není, tak já si nestěžuju.
- Jsi si jistá? - Ano, jsem.
Naše poslední štace.
Poslední, jo. Ale není to tak, že už tě nikdy neuvidím.
Vážně?
Anebo ne?
Myslel jsem, že tak jsi to chtěla.
Myslím, že třeba přijdeš na večeři nebo tak.
Děláš to? Chodíš k lidem na večeři?
- Ovšem. Proč bych to nedělal? - Nevím. Třeba ti to připadá nudné.
- Je to nudné? - Ne.
Na naší poslední štaci.
Poslední štace.
Nic to není. Nic.
Jsem si naprosto jistý.
Na 99 %.
Vážně? 99 %? To je dost.
Vážně to tak necháš?
Dobře, dobře. 75.
No, to poskočilo o dost. ztratil jsi 24 %.
- Vlak ve vesmíru. Zní to dost cool. - Takže, co říkáš?
Jen kvůli tomu, že zavedl na coolový místo, tak mu nemám dávat kopačky?
Za prvé: Nemůžeš mu dát kopačky, protože není tvůj přítel
a za druhé to zní, jako kdybys pálila všechny mosty.
Pořád spolu vycházíte.
Myslím, že by sis měla užít ten vesmírnej vlak.
Alespoň to není nebezpečné.
Jo.
Je to vlastně…
docela nudný.
Protože víš, jak to zní, že jo? Ne. Řekni mi to.
Mumie, kterou vidí jen oběť. To mělo být rétorické.
Vím přesně, jak to zní.
Doktore, jsi vzhůru?
Nádherná sada, že pane?
Excelsiorní prodlužovač života.
Je to jako vozit s sebou nemocnici.
Ano, ale paní Pittové to moc nepomohlo, co?
To máte pravdu, pane.
To tedy rozhodně.
- Možná to mělo selhání. - Nemyslím si.
Záznamy naznačují, že to udělalo všechno proto, aby ji to udrželo naživu.
Jo. A skoro se kvůli tomu vybila baterie.
Co víte?
No vím, že když naleznu muže, který si pohrává s křeslem,
ve kterém někdo zemřel, tak bych neměl moc prozrazovat.
Vážně?
A já vím, že když naleznu muže, postávat u křesla, ve kterém někdo zemřel,
tak udělám to samé.
Perkins.
Šéf inženýr.
Doktor.
Všetečka.
Rád vás poznávám, Doktore.
Ale je tu drb, že by někdo…
anebo NĚCO mohlo být za to zodpovědné.
Haló?
Jste v pořádku?
Haló?
Promiňte.
Slečna Pittová?
Jste v pořádku? Nepotřebujete pomoc?
Jmenuji se Maisie. Nejsem šílená.
Dobře. Netvrdila jsem, že jste.
Měla jste špatný den. Myslím, že každý by po takovém dni zasloužil pomoc.
Počítači, otevři dveře.
Říkejte mi Gus. Obávám se, že tyto dveře mohou být otevřeny jen s příkazem od vedení.
Jste v pořádku?
Nechtějí mi ukázat její tělo.
To by ale měli, ne?
Myslím, že ano. Je tam?
Dobře. Mám kamaráda, který to se zámky umí.
Zkusíme ho spolu najít?
Anebo můžete udělat tohle, protože… to taky funguje.
Co je nejvíc zajímavé o Prorokovi?
Omlouvám se, myslím, že se ještě neznáme.
Víte o co jde. Prorok. Mýtická mumie.
Legenda praví, že když ji uvidíte, tak jste synem smrti.
Ano, vím, o co jde. Náhodou jsem…
Emil Moorhouse profesor mimozemské mytologie. Já jsem Doktor. Rád vás poznávám.
Takže nejzajímavější věc o Prorokovi. Spusťte!
No je tu časový limit, než vás zabije.
Nenapadá mě jiný mýtus, který je tak specifický.
Jak to je?
Číslo zla dvakrát…
Ti co spočinou Prorokovu pohledu
mají jne 66 sekund života.
Ne, ne, ne. Pěkný pokus. Má to fakt atmosféru. Ale to není ona. Zkuste to znovu.
Cynik by řekl, že ode mě chcete získat co nejvíc informací.
Mýtus o Prorokovi se objevil víc jak před 5000 lety.
V nějakých příbězích je tu hádanka nebo tajné slovo, které by ho měla zastavit.
Někteří se s ním snaží vyjednávat.
Nabízeli bohatství. Zpovídali se ze hříchů. Všechno nadarmo.
Rozhodně víte něco o mytologii.
Vím toho dost.
Protože čas od času, se ukáže, že je to pravda.
- Co to je? - Co?
Co to je?
Ale to je na tom tak zajímavé.
Pozemské legendy jsou tak suché, prašné aféry a vždy fikce.
Ale tady, ve hvězdách? Všechno je možné.
Proto jsem si vybral tento obor. Doufající, že jednoho dne potkám skutečné monstrum.
Není to sen každého? Ale stále jste neodpověděl na mojí hádanku.
Co je na Prorokovi to nejzajímavější?
No, nemůžete před ním utéct, to je jisté.
Jsou tu případy, kdy to lidé zkoušeli, ale nikdo to nevyšlo.
Nezáleží, jak daleko utečete, je pořád za vámi.
Nic tam není!
- Vy to nevidíte? - Uklidni se.
Nepřibližuj se! Nepřibližuj se!
Co s ním je?
Odveďte to! Ne! Odveďte to!
Co se to děje? Otevři ty dveře.
Vylez!
Zbláznil se.
Ne! Stumpy!
Ne. Ještě horší.
Dobře, vzdávám to, řekněte mi to.
Paní Pittová, ta stará žena, co zemřela.
- Umřela stářím. Nic nadpřirozeného. - Ne. Tohle je má odpověď.
- Její smrt? - Ne. To, že jste ji viděl.
Omluvte mě, profesore.
V jakém voze?
Byl to infarkt.
A pokud bude někdo říkat něco jiného,
tak si na další zastávce vystoupí s výpovědí. Rozumíme si?
- Víte co děláte? - Ne.
Ale je třeba trochu víc taktu, než použít botu s podpatkem.
Přejete někdy někoho, aby se jim stalo něco zlého?
Jo, pořád. Třeba tomu, kdo navrhnul tyto dveře.
Ve skutečnosti to nebyla moje matka.
Jen mě donutila, abych ji tak říkala. Byla to moje babička.
Víte, proč jsem chtěla vidět její tělo?
Protože… jste ji velmi milovala a chybí vám?
Očividně jste ji nikdy nepoznala.
Ne, prostě jsem se cítila skutečně provinile.
Po mnoho let jsem si Představovala, jak umře.
Jako sen.
Nemyslela jsem to vážně. Alespoň si myslím, že ne.
Ale teď se to zdá, že jsem to přivolala.
Poslouchejte…
Neudělala jste nic špatného. Obtížní lidé,
vás někdy donutí se cítit… všelijak.
Ale neudělala jste to. Nezabila jste ji.
Prostě… zemřela.
Jste si tím jistá?
Myslím, že si musíme promluvit.
Tohle se pasažéru netýká.
Nejsem pasažér.
Jsem vaše nejhorší noční můra.
Mystery shopper. No skvělé.
Vážně? To je vaše…
Dobře. Jsem mystery shopper.
Byl bych rád za další polštář
a jsem velmi zklamaný vaším snídaňovým barem a…
… všemi těmi úmrtími.
Tohle není úplně ve vašem popisu práce.
No tak, kapitáne. Kde bychom byli, kdybychom se řídili popisu práce?
Dobrá otázka, jsem rád, že se ptáte. Ve vašem případě
byste něco dělal namísto nasávání.
Následoval jsem přesně proceduru o nešťastných úmrtí.
Jsem si jistý, že ano. Udělal jste dost, abyste se vyhnul stížnostem.
Nic o mně nevíte.
Zraněn v bitvě, čestné propuštění.
A tohle jen hádám, že už v sobě nemáte bojového ducha.
Očekával jste, že tohle bude nenáročná práce, kde do důchodu nemusíte nic dělat.
Tak to se omlouvám.
Dnes ten sen skončil.
Není tu žádný důkaz o jakémkoliv útoku nebo…
Ano, počkejme na důkazy, mezitím, co se budou hromadit těla.
Anebo bláznivá myšlenka:
uděláme něco, co to zastaví.
Proč se vůbec snažím?
Seznam pasažérů, plán vlaku a seznam zastávek za poslední půlrok.
To bylo rychlé, Perkinsi.
Možná až moc rychlé.
Ano, pane.
Očividně jsem ta mumie.
Anebo možná jsem to už řešil předtím.
Tento Doktor…
co je vlastně váš?
Vůbec není můj.
Takže jste jenom přátelé.
Samozřejmě, že jsme jen přátelé.
No, vlastně ani nejsme přátelé. Teď už ne.
Tak to rozhodně není pravda.
Ale je. Je to pravda.
Zdá se, že tu jste spolu.
Vážně? Budeme tu možná celou noc a budeme mluvit jen o nějakém chlapovi?
- Nějakém chlapovi? - Není to zrovna…
Podívejte… blbli jsme spolu, cestovali jsme a teď to skončilo.
Tohle je…
ani nevím. Rozloučení s dobrými časy.
Všechny dobré časy byly takové?
Když jste to zmínila…
Ne! Ne! Odeberte ho!
66 sekund. K tomu mýtu to sedí.
Viděli jste, jak se mihotala světla?
Jo, světla v kuchyni udělaly to samé, než to kuchař viděl.
U všech případů normální zbraně na Proroka nefungovaly.
Je nesmrtelný. Nezastavitelný.
- Nedá se zabít. - Můžeme si sehnat nového experta?
- Mýlil se. - Ano, ano. Ovšem, že ano.
A panovačný a bezohledný a… a naprosto arogantní.
- Přesně! - A nastoupila jste s ním do vlaku.
Loučila jsem se.
Nemůžete prostě jen praštit dveřmi.
Ale můžete. Každý to svede.
Lidé to dělají pořád.
Krom tehdy, kdy nemohou.
Život by byl mnohem snadnější, když bychom měli rádi ty správné lidi,
lidi, které si to zaslouží.
Ale pak by asi nebyly žádné pohádky.
- Doktore! - Vzbuď se, Ospalče.
Je čas na snídani. A jak znám tenhle vlak, tak to bude úžasné.
- Doktore, mám potíže… - Ani tohle nemají správně.
- Špatné jídlo ve vlacích je tradiční. - Doktore, prosím, prostě…
Byla tu další mumiovská vražda.
- Takže naše poslední štace se stala zajímavější. | - Jsem v pasti!
Co?
Kde jsi?
Claro!
- Jsi to ty? - Ano. Ano. Slyšíš nás?
Počítači, můžeš otevřít dveře?
Říkejte mi Gus.
Obávám se, že tyto dveře mohou být otevřeny jen s příkazem od vedení.
Zapomeň na to.
A teď ten blbej šroubovák nefunguje.
Co tím, myslíš, že nefunguje?
Nevím. Je tu asi nějaké potlačující pole.
A opravdu jen hádám, protože jak jsem říkal: ten blbej šroubovák nefunguje.
Co tam vlastně děláš?
Hledala jsem tebe, ty "Není se čeho obávat".
Co? Měl jsem tě probudit?
Vytáhnout tě z postele, protože jsem měl předtuchu?
Myslel jsem, sže už tohle nechceš dělat.
Můžeme to řešit jindy? Myslím, že tu možná nejsme sami.
Je tu sarkofág.
A je tam?
Myslím, že to brzy zjistíme.
Ukázalo se, že šroubovák funguje, ale jen ne na dveře, které potřebujeme.
Claro, blíží se.
Doktore.
Doktore, je to v pořádku. Je to jen plný… bublinkové folie.
- Ale ta světla. - Doktore, odstupte od těch dveří.
Moje kamarádka je uvnitř.
Tak to mají také problém.
Mluvil jsem s vedením. Žádný mystery shopper tu nemá být.
Ani nejste na seznamu cestujících.
Claro, za chvíli ti zavolám.
- Za to vám dám špatný hodnocení. - Vy nejste mystery shopper!
Klidně můžete stát za těmi vraždami.
Ale no tak, kapitáne.
Kolik lidí musí zemřít, než tomu začnete věnovat pozornost?
Zpátky!
Nepřibližuj se!
Co si myslíte, že děláte?
Nech toho!
Vstaňte! To je rozkaz!
Ukázalo se, že tři.
Tolik lidí musí zemřít, než tomu začnu věnovat pozornost.
Děkuji.
Stejně jako ostatní.
Dámy a pánové, můžete mi věnovat trochu času?
V tomto vlaku je monstrum,
které může být viděno jen osobami, které zemřou.
Pokud ho uvidíte, tak vám zbývá jen 66 sekund života.
Ale to není to nejzvláštnější.
Víte co to je?
Vy.
Pasažéři.
Experti v mimozemské biologii, mythologii, fyzice.
Když bych si vybíral tým, aby tohle zanalyzoval, tak bych si vybral vás.
A myslím, že to někdo udělal.
Někdo kdo má velkou moc a vliv připravil tento výlet.
Někdo, kdo bezpochyby nás právě teď poslouchá.
Takže vystoupíš ze stínů
a dáš nám naše rozkazy?
Motory zastavili.
A maska odpadá.
Protože k čemu by byli vědci bez laboratoře?
Teleport?
Ne.
Hologramy z tvrdého světla.
Ani tady nebyli. Falešní pasažéři jen do počtu.
To byl můj nejlepší strážný!
Dobrý večer, všem.
V této místnosti naleznete vědecká vybavení.
Váš cíl je zjistit skutečnou povahu Proroka.
hledejte slabiny, abyste ho mohli chytit.
Poté to otočíme a zjistíme jeho vlastnosti.
Není to vzrušující?
Říkal jsi chytit. Což naznačuje, že ho nedokážete ovládat.
A přesto jste ho sem dostal. Jak?
Je tu artefakt, starověký svitek.
Pro vás jsem ho zvýraznil.
Pro zatím neznámé důvody, Prorok se ukazuje poblíž toho artefaktu.
- A zabíjí v pravidelných intervalech. - Tak bychom to možná měli vyhodit.
Ne! Ne! Ne!
- Zdá se, že je to napadlo. - Co když řekneme ne?
Vykašleme se na to. Odmítneme pracovat.
Rozhodně je volba na vás.
Ale bylo by to hodně znepokojující, když byste všichni zemřeli rukou Proroka.
Takže si pospěšte, než vás zabije.
Ale i pokud by s tím souhlasili, tak jak mohou studovat stvoření, které nevidí?
Ani nevíme, co je to za druh.
Perkinsi, spusť hodiny.
Má asi 180 centimetrů.
Vlastně, když ho tak vidím, tak to není tak úžasné, jak jsem si myslel.
Ach, panečku, to máte pech. Co vidíte? Detaily.
Ano. Ano, zajisté.
Vypadá to prostě jako muž v obvazech.
- Jaké obvazy? Nové? Staré? - Staré.
- Celý? Otrhané? - Otrhané. Někde mu padají.
Nevím, co chcete, abych vám řekl.
Vy to vidíte. My ne. Řekněte nám, co vidíte.
I ten nejmenší detail by mohl pomoc zachránit dalšího.
Dalšího?
Chcete říct, že mě zachránit nemůžete?
Tak nějak jsem to naznačil, ne? Ano, pravděpodobně to bude vaše konečná.
Ale ať se to vyplatí! Detaily, prosím!
- Maso - něco je z něj vidět. - 30 sekund.
Vypadá starověce.
Mluvte dál! Nepromarněte tuto příležitost.
- Chci smlouvat o svůj život. - Cože?
Některé mýty tvrdí, že když naleznete správné slovo,
učiníte správnou nabídku, tak vás pustí.
Tohle není mýtus. Tohle je skutečný! Zapomeňte na své pověry!
- Řekněte nám, co vidíte! - Tohle je můj život! Moje smrt!
Budu o něj bojovat jak se mi zachce.
- Dám ti… - Deset sekund. | - … moji duši.
Zpovídám se ze všech hříchů. Dám ti všechno co vlastním.
Jen, prosím, prosím, prosím, prosím. Ne!
Nula.
Omlouváme se za jakékoliv potíže, které byste mohli zažít.
Můžete požádat o poradentství.
Na světlou stranu jsem si jistý, že jste sebrali spoustu dat.
- Dobrá práce! - Zaznamenalo to každou smrt.
Ovšem, že jo.
Proto jsem tady. Studovat náš vlastní skon.
Tak se pusťme do práce. No tak. Šup, šup.
Clara Oswaldová.
Dobře, všechno popořadě.
Sarkofág je vlastně zabezpečená stázová jednotka.
Ano. Tam chtějí, abychom Proroka strčili, když ho chytíme.
- To by bylo dobré vědět. - Pardon, mám tu moc práce. Co ještě?
Prosím ukončete svůj hovor a vraťte se do práce.
Máme tu nějaké papíry.
Seznam pasažéru z jiných lodí.
Maisie pár jmen. Jsou to pohřešované lodi.
- Takže, nejsme první. - Ne.
Prosím ukončete svůj hovor a vraťte se do práce.
Mám tu nějaké zprávy o vývoji. Gloriana měla na lodi Proroka tři dny.
Všichni zemřeli. Výkon: "slabý."
Varování. Blíží se dekomprese. Prosím, opusťte prostranství.
Udatné srdce.
Posádka o 42 členech. Čtyři zemřeli. Výkon: "slibný".
Prosím ukončete svůj hovor a vraťte se do práce.
Myslím, že byste měl poslechnout.
Claro, musím končit.
Omlouvám se, vím, že to pro vás musí být znepokojivé.
Ale pokud nebudete poslouchat, tak dekompresuji další sekce
s méně hodnotnými pasažéry.
S méně hodnotnými pasažéry?
Jak to vybírá?
No, asi na základě kvalifikací…
Ne, ne, ne. Ne ten počítač, ale Prorok.
Jak vybírá, koho má zabít?
Předpokládali jsme, že je to náhodné. Ale co když ne?
Chci veškeré záznamy všech obětí.
Lékařské, sociální, osobní.
Dobrá práce.
To nic nebylo.
Nezdá se, že by tu byl nějaký vzor.
Jejich cestování, zájmy, zdraví…
- je to úplná směsice. - Zdraví? Jsi si jistý?
První oběť paní Pittová, měla přes sto let, nejslabší osoba na palubě.
Jo, ale další byl kuchař a ten byl mladý a zdravý. Je to náhodné.
Kuchař byl nemocný.
Co?
Vzácná krevní choroba.
Nebyla nakažlivá, ale nikomu jsme to neřekli.
Protože pracoval s jídlem. A co ten další? Ta stráž?
Nebyl nemocný,
ale vloni mu implantovali syntetické plíce.
Zdá se, že profesor Moorhouse byl fyzicky v pořádku, ale trpěl…
tady to je. Pravidelné záchvaty paniky po autonehodě z minulého roku.
Nejdříve jde po těch nejslabších. Nějak vycítí tu nemoc.
Falešné orgány, dokonce i psychologické problémy.
Tohle je dobrá zpráva, protože to znamená, že můžeme určit, kdo bude další.
Chci lékařské záznamy všech co ještě žijí.
Chci vědět, i kdyby měl někdo jen rýmu.
Opravdu si myslíte, že dokáže vycítit psychologické problémy?
Zdá se to tak. Proč?
Když jste říkal, že už v sobě nemám bojového ducha,
nebyl jsem zraněn v bitvě. Ale…
moje jednotka byla zbombardována. Přežil jsem jediný. Bez škrábance.
Ale post-traumatický stres…
Noční můry.
Pořád bez prášků neusnu.
Což znamená, že jste asi další.
- Což je dobré vědět. - Pro mě ne.
Ovšem, že ne. Protože umřete, ale pro nás. Z výzkumného hlediska.
Pro Doktora máte velmi špatné chování…
No a máme po náskoku. Perkinsi, spusť hodiny.
Co vidíte?
Skoro se to zdá… rozmazané.
Jen jak na něj koukám, tak mě bolí hlava.
Ne, ne, ne. Tohle nikdy nezabralo.
Jaký bych byl voják, kdybych zemřel s kulkami v zásobníku?
- 50 sekund. - Umlčte ho někdo!
Kdyby vás to zajímalo, tak ani neucuknul.
Kde je?
Asi 6 metrů přede mnou a přibližuje se.
- 40 sekund. - Jsem blízko?
Právě vámi prochází. Jako duch.
- Není to hologram. - Pokud se pohnete, následuje vás to?
Chcete, abych se pohnul? To rozhodně svedu.
Pořád na to koukejte, ale stáhněte se. Jak rychle chcete.
Teleportovala se to.
Je to za mnou.
20 sekund.
Myslím, že to je ona.
Myslím, že to není nejhorší způsob jak zemřít.
Srdce buší,
nepřítel za branami a tak.
A děkuji, Doktore, že jste mě probudil.
Sahá po mně.
Ruce… na mé hlavě.
Nula.
Teleport. To znamená technologii.
Na co potřebuje 66 sekund.
66 sekund. Zdá se to velmi, velmi specifické. Až moc aby to bylo organické.
Takže další technologie?
Co? Další? Odpočet? Něco se nabíjí?
Právě tu umřel člověk. Nemůžeme mít alespoň chvilku?
Ne, ne, ne, ne. To nemůžeme. Nemůžeme truchlit.
Lidé se zbraněmi u spánku nemůžou truchlit.
Na to nemáme čas.
Všichni: Co trvá 66 sekund než se to nabije anebo změní status.
Kdokoliv?
Jsme obklopený idioty? Kéž bych to viděl!
- O tom ani nevtipkujte. - Já nevtipkuji.
Jedna minuta se mnou a tahle věc by skončila!
Víte, Doktore, nemůžu říct, jestli jste génius, anebo jen neskutečně arogantní.
Když se daří tak oboje.
Starověká technologie.
Tohle věc tu bylo po století.
Jak?
Technologie ji drží při životě.
Technologie, která vysává energii ze živých.
Skener.
Sken hluboké tkáně.
Byla mu vysána skoro všechna energie na buněčné úrovni.
Infarkt je jen vedlejší efekt.
Tohle není jen mumie, je to úpír.
Obrazně řečeno.
Ale proč to trvá 66 sekund? Proč se na nás prostě nevrhne?
Fáze.
Pohybující se energie mimo fázi. To trvá asi minutu, ne?
A proto to vidí jen oběti.
Vezme je mimo fázi, aby je mohl vysávat.
Jste génius! Tohle vysvětluje všechno.
Krom toho, co to je a jak to dělá. Pardon unáhlil jsem se
s tím "jste génius, tohle vysvětluje všechno."
Myslím, že známe další oběť.
No ovšem.
To dává naprostý smysl.
Měla špatný den, to je vše.
Claro, ono se to nestará jak měla špatnej den, její žal,
ale zaujalo ho jak má nervy v kýblu.
Je další.
Každá simulace to potrvzuje.
Dobře, ale… jsme tady a když tu zůstaneme tak…
Dokáže se teleportovat. Potřebujeme ji tu. Souhlasí s tím i počítač.
Dobře, takže ji můžeš zachránit? Jo?
Ovšem, že ne. Jak tě to napadlo?
- Tohle je další šanci ho pozorovat. - Během toho, co ji zabije.
No ovšem, že jo.
Když se to stane tam, tak to bude nadarmo. Přiveď ji k nám.
Jak? Jak asi? S tímhle nebude souhlasit.
No nevím, lži ji. Řekni ji, že ji dovedu zachránit. Prostě ji sem dostaň.
Co říká?
Říká…
Říká, že tě může zachránit-
Věděla jsem, že nás odtamtud dostane.
Říkala jsem, že to dobrý muž.
Ano.
Ano to je.
Abych byla upřímná, nejsem si jistá, jak jsem přesvědčená s tím "traumatem",
ale když Doktor tvrdí, že mě zachrání, tak to musí být dobrá věc, že jo, Claro?
- Opět vás zdravím. Jsem Maisie. - To se máte.
Prošli jsme kolem TARDIS. Chtěla jsem se schovat dovnitř, zatáhnout za páky a doufat.
Ale nemohli jsme se tam dostat. Je kolem ní silové pole.
To se nejspíš Gus pokouší nám zablokovat únikovou cestu.
Jak ví co to je? Protože pokud to ví, tak ví, co jsi ty.
No, už se mě sem snažil přilákat.
Lístky zdarma, tajuplné předvolání, dokonce mi i zavolal do TARDIS.
- Věděla jsi jak… - Tys to věděl!
Věděl jsi, že to nebude klidný výlet. Věděl jsi, že je to nebezpečné.
Nevěděl. Ale doufal jsem.
Vidíš tohle? Přesně kvůli tomuhle tě opouštím.
Protože jsi lhal. Zase jsi mi lhal. A teď si donutil lhát mě.
Udělal jsi ze mě tvého… komplice.
Co? Pardon? Kdy jste lhal?
Claro?
Maisie, moc… moc se omlouvám.
- Mám spustit hodiny? - Ještě ne.
Soustřeď se! Soustřeď se! Soustřeď se!
Všechno tohle je tvůj zármutek,
tvoje trauma,
tvé popuzení.
A nyní…
je moje.
Je pryč.
Ne. Ne pro mě.
Protože si to teď myslí, že jsem tebou.
Spusť hodiny.
Zdravím.
Jsme tak rád, že tě konečně vidím.
Jsem Doktor a dnes večer budu tvá oběť.
Jsi moje mumie?
Ale nemůžeš mi ublížit, dokud mi nedojde čas. Snad.
Takže jsou tu nějaké magická slůvka?
Je tu způsob, jak tě zastavit?
Tys vážně neměla ráda svojí babičku, co?
Něco má pod obvazy.
Mimochodem, nebyla jsi paranoidní, skutečně ti toho poníka otrávila.
Znaky jako na tom svitku.
Je mi líto tvého otce.
- Potrhaná tkanina, připnutí ke kusu Dřeva, pro kterou zabíjíš. | - 30 sekund.
To mi nezní jako svitek, ale jako…
vlajka!
A pokud to zní jako vlajka, pokud to je vlajka tak to znamená,
že jsi voják…
zranění v zapomenuté válce před tisíci lety.
Ale pracovala na tobě, že synku?
Naplnili tě výbavou.
Nejlepší fázová kamufláž, osobní teleport.
Deset sekund.
A všechna ta technologie
tě prostě nenechá umřít, co? Nedovolí, aby válka skončila.
Nenechá tě přestat, dokud válka neskončí.
Vzdáváme se!
Nula.
Znovu ho vidím.
To je v pořádku. Myslím, že ho vidíme všichni.
Mám spustit hodiny?
Ne.
Hodiny se zastavily.
Můžeš si oddechnout, vojáku.
Myslím, že to my všichni.
- Bojovali jsme s tímhle? - A on taky.
- Poslyš, když jsem… - Zatím toho nech. Ještě nejsme za vodou.
No, Gusi, myslím, že jsme vyřešili tvojí hádanku.
Prastarý voják poháněný vadnou technologií.
Děkuji vám za vaší snahu. Je velmi ceněná.
Bohužel, přeživší tohoto cvičení nejsou třeba.
To jsem fakt nečekal.
Vzduch bude nyní vysán z celého vlaku.
Doufáme, že jste si užili cestu v Orient Expressu.
- Víš jak se odsud dostat? - Nepřítel mého nepřítele je můj přítel.
Obzvlášť když má v sobě teleport.
Super, tak ho použij.
- Ještě chvilku. - Doktore!
Maximálně pár minut.
Řeknu ti.
Ahoj. Vyspala ses dobře?
Nebyli jsme právě ve vlaku?
To už je dávno.
A…?
A co?
Jo, a vystoupili jsme z něj.
Nakonec jsem ten teleport zprovoznil.
Všechny jsem je přemístil do TARDIS. Žádné ztráty.
Jen spousta Šípkových Růženek.
Zkoušel jsem Gusi hacknout z TARDIS a zjistit, kdo to přichystal.
To se mu fakt nelíbilo.
Spustil nějakou pojistku.
A odbouchnul vlak.
- Odbouchnul vlak? - Odbouchnul vlak.
Ale dostali jsme se z něj.
Pak jsem vysadil každého na nejbližší civilizované planetě, což je tady.
Spala jsi spokojeně, tak jsem tě nechal.
Takže jsi všechny zachránil?
Ne, zachránil jsem jen tebe a ostatní nechal, ať se udusí. Ha ha ha.
Jo, tohle je jen moje krycí historka.
Takže kdy jsi lhal Maisie, když jsi mě donutil lhát Maisie…
Nemohl jsem riskovat, že Gus zjistí můj plán a zastaví mě.
Takže jsi jen předstíral, že nemáš srdce.
Tohle by sis o mně chtěla myslet?
Ulehčilo by ti to?
Nevěděl jsem, jestli ji budu moct zachránit.
Nemohl jsem zachránit Quella, nemohl jsem zachránit Moorhouse.
Byla tu velká šance, že umře také.
A kdyby se to tak stalo…
tak bych prostě…
šel dál k dalšímu…
… a dalšímu…
dokud bych ho neporazil.
Občas nemůžeš zvolit správně.
Ale stejně zvolit musíš.
Máte opravdu úžasný stroj, Doktore.
Ani nebudu předstírat, že mu rozumím.
Ale všimnul jsem si, že některé řídící štosy potřebují vyměnit.
- Vážně? - Ano. Měl by se vám na to někdo podívat.
A taková práce potrvá věčně.
Vážně?
Předpokládám, že kohokoliv vy si sem vzal, tak by asi musel chvíli zůstat na palubě.
Vy asi nikoho neznáte, co?
Ne.
Omlouvám se, Doktore, ale myslím, že neznám.
Ta práce by mohla…
… člověka změnit.
Ano, to mění. Docela dost často.
No, nebudu vás zdržovat. Sbohem, Perkinsi.
Rád jsem vás poznal.
Já vás také, Doktore. A hodně štěstí.
Miluješ to?
Co jako?
Vím, že je to děsivé a obtížné,
ale, miluješ být muž, který činí neskutečná rozhodnutí?
Proč bych měl?
Protože to je to, co děláš. Celý a každičký den.
- Je to můj život. - Nemusí jim být.
Je to jako…
Jako co?
… závislost?
Nikdy nemůžeš říct, jestli je něco závislost, dokud se s tím nepokusíš skončit.
A ty jsi to nikdy neudělal.
Dej mi vědět, jak to půjde.
Ahoj, Danny. Jak se máš?
Dobře.
Takže je konec?
Jo. Mise splněna.
Teď nemůžu mluvit, ale brzy si promluvíme.
Miluju tě.
Já tebe taky.
Proti gustu žádný dišputát.
Dobře, zatím ahoj.
Byl to Danny? Co chtěl?
Nevadí mu to.
- Pardon? - Dannymu to nevadí.
To, že spolu někam cestujeme.
Byl to jeho nápad, abychom přestali, ale rozhodl se, že mu to nevadí a ani mně.
K čertu s poslední štací, pokračujeme dál!
- To je velká změna. - Jo, to se stává.
Vážně?
Dokud mě vrátíš v bezpečí domů a včas, tak je všechno v pohodě.
Omlouvám se, jak jsem zaváhala, ale teď už je to v pohodě.
Zapomeň na to, sklapni a ukaž mi nějaké planety.
Jsem rád, že jsi to řekla, protože víš jak tam jsou všude jen keře?
- Jsi si tím jistá? - A ty? Byl sis někdy jistý?
Ne.
Tak na co čekáš?
Jdeme!
PŘÍŠTĚ
Tak tohle nemůže být dobrý.
Něco blízko vysává všechny externí rozměry.
- Ufouni? - Možná. Co si nalhávám? Nejspíš.
Ať je to kdokoliv, tak experimentují.
testují, pitvají.
Snaží se nám porozumět, snaží se rozumět třetímu rozměru.
Podpora života selhává.
Překlad: Blackthunder