MĚSÍC 2049
Zdravím! Zdravím!
Zdravím, Země. Musím učinut příšerné rozhodnutí.
Je to nejisté rozhodnutí
a nemáme moc času.
Muž, který...
normálně pomáhá je pryč.
Možná se ani nevrátí. Vlastně...
Opravdu si nemyslím, že by se vrátil.
Jsme na to sami.
Takže...
Nevinný život oproti budoucnosti lidstva.
Máme na rozmyšlení jen 45 minut.
ZABIJ MĚSÍC
Courtney Woods.
Doktore, zbláznila se. Je nekontrolovatelná.
Vzala ti psychopapír a používá ho jako občanku.
- Aby se dostala do muzeí? - Ne, aby si koupila Cidera.
- A nebo něco jiného. - Nemám ponětí o čem to mluvíš.
A kdo je Courtney Woods?
Moje žákyně. Byla v té TARDIS.
- A dělala co? - Zvracela.
Jo, takhle. To už je dávno.
Podívej, řekl jsi jí, že není speciální.
Blbost.
Tvrdí, že kvůli tomu tak moc zdivočela.
- Pff! - Doktore! Já vím, já vím.
Ale když to někomu řekneš, tak to zabolí.
Obzlávšť, když jsi v jejím věku, obzlášť když to říkáš ty.
Doktore, může to ovlivnit celý její život.
Hej, dej to sem!
Mám něco na uklízení!
- Co? - Dostala jsem do z lékarny. - Manipulátory víru?
Kinedril.
Dobře. Protože nemám rád, když je někomu v mé TARDIS zle.
Žádný zvednutý žaludek a žádné techle mechle.
- Doktore! - Promiň, taková jsou pravidla.
Podívej, Courtney, tohle potřebovat nebudeš
protože nikam nejedeš. - Doktore, řekni jí to. | - A co jako?
Řekni jí, že je speciální.
Zbláznila ses?
Opravdu si myslíte, že nejsem speciální?
Takhle se mnou nemůžete jednat.
Prostě jste mi do mého života vykopnul velkou díru.
Vážně si to myslíte?
Že jsem nic?
Že nejsem speciální?
Jak by se ti líbilo být první ženou na Měsíci?
Je to dost speciální?
- Jo, dobře. | - Dobře, teď můžeme udělat něco zajímavého.
Hele!
Doktore!
Tohle není Měsíc.
Kde to jsme?
Na vesmírné lodi.
2049,
nejspíš prototyp Bennettského osklilátoru.
Odkuď se bere gravitace?
Co je tohle?
Asi 100 atomovek.
Ach. Jsme na cestě na Měsíc.
Koukejte - vrazíme do něj!
Držte se! Držte se!
Proč jsi jí prostě neřekl, že jsi to tak nemyslel?
Kdo si sakra myslíte, že jste?
Proč tu máte ty atomovky?
Další šanci vám nedám.
No, tak to nás prostě budete muset zastřelit.
Nejdřív odpráskněte tu malou holku.
- Co? - Ano,
přece nechcete, aby nás viděla zastřelené, ne?
Byla by úplně vyděšená.
Nejdřív tu holku, pak její učitelku a pak mě.
A zastřelit mě, vám chvilku potrvá
protože pořád budu regenerovat.
Vlastně, nejsem si jistý,
jestli nebudu regenererovat věčně.
Doktore, co to děláš?
Zkouším gravitaci! Takže to chvilku potrvá
a bude tu bordel
a docela škoda,
protože si myslím, že bych vám mohl pomoci.
Zjistíte, že jsem extra chytrý mimozemšťaň,
který lítá v prostoru a čase.
Zastřelíte mě?
Ne.
Dobře. Proč máte tolik atomovek?
Ne, ne, ne. Jednoduší otázka:
Co je špatně s mým jo-jem?
Doktore, lítá nahoru a dolů.
Bingo!
Měli bychom tu poskakovat jako malý načechraný obláčky.
Ale není tomu tak.
Co je to s Měsícem?
To nikdo neví.
Vy to víte?
- Přibral. - Jak může Měsíc přibrat?
Zas tak složité to není.
Gravitační bomby, osové seřazení systémů,
planetární skořábky.
Takže je to mimozemské?
Musí to způsobovat chaos na Zemi.
Přílivy musejí být tak vysoké, že zatopují celá města!
- Jo. - Tak co s tím děláte?
S tímhle?
To je to, co děláte s mimozemštany, co? Vyhodíte je do vzduchu!
Páni...
Páni!
Jedna obří něco pro něco,
jedna obří věc pro pro něcoidního!
Tolik k historii.
Mexikáni tu chtěli těžit.
Něco se tu stalo, nikdo neví co.
A poté začaly potíže na Zemi.
Všude byl najednou příliv.
Největší přírodní katastrova v dějinách.
Pavučiny?
Henry, vrať se a odjisti bomby.
Jsou tu nějaké instukce?
Na každé je spínač. Světýlko zrudne.
Nevybouchnou?
Ne, dokud si nebudu pohrávat s tímhle.
Dobře.
Můžeme?
To je to nejlepší, co předvedete?
Druhořadý raketoplán, třeti-řadí astronauti.
Kolik je tu lidí?
Čtyři.
Minera Luna San Pedro.
Bylo to soukromně financováno.
Dělali tu průzkum kvůli těžbě.
Zprávy? Mayday? SOS?
V podstaťě všechny satelity byly odtřeleny z orbitu.
Některé se jim podařilo poslat zpátky...
jen výkřiky.
Takže, jste je přišli zachránit se svýma bombama?
Ne tak docela.
Zmizeli před deseti rokama.
Nikdo nepřišel?
- Neměli jsme raketoplán. - Jeden jo.
Byl v muzeu.
Vykuchali z něj střeva, aby s ním dětska mohli lítat.
Přestali jsme létat do vesmíru. Nikoho to nezajímalo.
Ne dokud...
Courtney!
Pane bože.
Doktore, řekni mi, že tam nikdo nebyl.
Mohl bych, ale nebyla by to pravda.
Zapnu trochu elektřiny.
No tak.
Courtney, pojď sem.
Nedívej se.
- Jsi v pořádku? - Jsem.
Hele, podívej. Podívej se na mě. Podívej!
Je to v pořádku, pokud se nedíváš.
Jsem v pohodě.
Co to udělalo?
Možná něco...
se pokoušelo zjistit...
jak se skládáte.
Nebo možná... jak chutnáte.
Máme zbraně?
Ne, pokud jste si je nepřinesli.
Očividně kuře.
Šetři vzduch.
Nic nenašli.
Kdo?
Mexičani.
Na Měsíci žádné minerály nenašli.
Nic.
Oh...
- Co oh? |- Tektonické zlomy. - To je Moře Hojnosti.
Je tu od Apolla. Vždycky tu bylo.
Ne, ne. Tohle je o moc, o moc větší.
Moře Klidu.
Moře Nektaru.
Moře Touhy.
Moře Nepokojů.
Což znamená?
Což znamená, Claro, že Měsíc je malá planetka,
která se kolem vás točí 100 milionů let,
a dává vám světlo v noci, moře na kterých se můžete plavit,
což je jak se rozpadá na kusy.
Haló, kapitánko? Kapitánko?
Kapitánko?
- Co to sakra bylo? - Dukeu, jsi to ty?
Takhle teda vůbec nezním.
Můžeš zkusit zapnout ty světla?
O to se snažím.
Baterku - podejte mi baterku. Ať je to cokoliv, tak je to tady.
Myslím, že jsme našli vašeho mimozemšťana.
- Zpátky, zpátky, zpátky! Potřebuje dveře. Dveře, dveře. | - Tady! Tady!
Dveře jsou zamčené.
No tak, no tak! Žádná elektřina tu není.
No tak!
Doktore...
Zůstaň stát.
Cítí pohyby, nevidí vás. Rychlé pohyby.
Musí tu být další východ.
Pomalu.
Miřte k východu.
Pomalu. Pomalu.
Opatrně, opatrně.
Až řeknu běžte, tak běžte!
Kdo z vás udělal šéfa?
No tak to řekněte vy!
Dukeu! Máme energii. Běžte!
- Rychle! Zavírá se! - Slečno!
Courtney! Courtney!
- Slečno! - Courtney!
Energie se opět vypnula.
Zabilo ho to. Blíží se to sem!
Doktore, blíže se to!
- Budete v pořádku! - Henry? Henry?
Courtney, podívej se na mě. Podívej se na mě! Courtney! Zkus se dostat ke zdi!
Zkus se dostat dolů.
Courtney, chytni se mého jo-ja!
Courtney!
Courtney.
Zabije to 99% všech bakterií.
Dobrá práce, Courtney. Ale nezkoušej to doma!
Seš v pořádku?
Proč jsem letěla? Tohle je šílený.
Říkala jsi bakterie?
Bože, to je úžasný.
Podívejte na něj, má velikost jezevce!
Doktore...
Je to prokariotická, jednobuječná forma života
s nechromozní DNA.
Což, jak víme...
No, ne všichni, no, ty určitě ne.
My - ano, vědci vědí, že tohle je bakterie.
Letěli jste sem, protože se 1,3 biliony tun posunulo. Pohnulo se!
Je to nestabilní masa.
Bojím se, slečno.
Dobře.
Právě měl vnučku.
Elinu. Byla jeho první.
Byl můj učitel. Naučil mě létat.
Oba nás vyhodili ve stejný den.
Kudy do moře Hojnosti?
Prosím, můžu domů?
Vážně...
Vážně se omlouvám...
ale chtěla bych jet domů.
Henry, ohlas se.
Pokud ti to nevadí, tak se ohlas.
Doktore, tohle je nebezpečné.
Už to bylo nebezpečné.
Všechno je nebezpečné, pokud chce být.
Jíst brambůrky je nebezpečné. Přecházení ulice.
Takhle nesmíš žít.
Řekni jí, že ji máš učit!
Hele musím se starat, dobře? Víš, co to je?
Ovšem, že jo. Co navrhuješ?
Je v pohodě. Kolik ti je 35?
15!
- Na nic nešahej. - Nemáte nějaký hry?
Nebuď hloupá!
- Je tu signál? - Vlez tam.
Proč ji tam strkáš? Nepotřebujeme tu zůstat, ne?
- Co? | - Je to očividné, no ne? Měsíc se nerozpadne.
Jak to víš?
Protože jsem byla v budoucnosti. A Měsíc tam stále je...
Aspoň myslím.
Víš, že Měsíc tam pořád je, ne?
Možná, že to není Měsíc.
Možná, že je to hologram nebo malba. Nebo zvlášní efekty.
Možná je to naprosto jiný Měsíc.
Ale ty bys to věděl.
- Vážně? - Nebo ne?
Pokud by se Měsíc v roce 2049 rozpadl na kusy, tak by to někdo zmínil.
Padlo by to v konverzaci.
Takže se nerozpadne, takže svět neskončí.
Tak prostě nasedněme do TARDIS a odleťme!
Claro, jsou tu momenty v čase, které prostě nevidím.
Drobné okamžiky.
Nevypadají jako ostatní věci.
Nejsou čisté.
Jsou rozmazané.
Šedivé.
Malé momenty, které vedou k velkým věcem se musí rozhodnout.
A tohle je jeden z nich.
Právě teď nevím, co se stane s Měsícem,
protože cokoliv se tu stane, ještě nebylo rozhodnuto.
A rozhodne se to tady a teď.
I když to zní težce...
je to na nás.
Nikdo z vás nikam nejde.
Ztratila jsem svou posádku.
Jsme poslední astronauti,
poslední raketoplán a poslední atomovky.
Jsme poslední šance pro Zemi a vy tu zůstanete a pomůžete mi.
Rozhodnutí učiněno.
Jo.
Co zabíjí Měsíc?
Jak vlastně může umírat?
Všechno umře.
Dříve či později.
Můžeme ho zachránit?
Záleží na to, co ho zabíjí.
Jsou tu další tři.
Jsou to ty bakterie?
Jsou jako švábi? Je to...
je to zamoření?
Vážně?
No, viděl jsem jen jednoho.
Muselo by jich být mnohem víc
aby způsobili, aby Měsíc přibral 1,3 biliony tun.
Je to vakuum - nezabere to.
Ne. No. Tak jsou dva.
Sluneční záře.
- Sluneční záře? - Pokud to jsou bakterie,
moje babička říká, že je to nejlepší dezinfekční prosředek co je.
Posviť sem.
Odkud se vzali?
Možná, že tu byli vždycky.
Je tu celkem teplo.
Rozmnořují se.
Krmí se.
Vyvíjejí se.
Doktore, pokud se Měsíc rozpadá,
tak nás to zabije do 45 minut.
Souhlasím. Pokud se neděje něco jiného.
Na Měsíci není voda.
Není to voda. Je to amniotická tekutina.
Věci ze kterých pochází život.
Musím tam jít.
Doktore!
Vraťte se do raketoplánu. Připravte ty bomby.
Ty - běž do TARDIS. Do bezpečí. Ochraň Courtney.
Vrátím se.
Co? Ne... Doktore. Doktore!
Doktore!
Opravdu?
Opravdu se vrátí?
Když to říká, tak s tím počítám.
Slečno?
Vstupte.
Courtney?
Nudím se. Kdy se vrátíte?
Jsme na cestě. Co děláš?
Házím fotky na Tumblr.
Ne! Courtney, nedávej žádný fotky na Tumblr!
Moje babča házela věci na Tumblr!
Tady je.
Tady jsme přistáli?!
Vypadá to tak jinak.
Padá to.
Courtney!
Musíme si sehnat úkryt. Dochází nám kyslík.
Doktore!
Dnes je ten den, lidstvo!
- Kde je TARDIS? - Je v raketoplánu. Objeví se.
Když jsi to řekl minule, tak se objevila na druhý straně planety!
- Nikdy jste si to neujasnili, že ne? - Musíme vědět, kde je Courtney!
Courtney je v bezpečí.
- Ach... Máš její číslo? - Ne, ne, ne. Ovšem, že nemám!
- A co škola... nemá její číslo sekretářka? - To nemůžu. Nesnáší mě...
myslí si, že jsem jí dala jako její Santa balení TENA Lady.
- Courtney postuje na Tumblr, záleží na tom kde jste? |- Nevím, v historii se nevyznám.
Telefon. Nevím, jaký je problém.
To nemůže zveřejit! Nemůžeš zveřejnit fotky se mnou!
- Fakt? - Nemůžeš zvěřejnit fotky se mnou!
- Jsi v pohodě? - Jsem. Co je?
- Tvrdil jsi, že víš, kde je problém. |- Ano. Ano!
- Je to dost velký problém. - Nechceš to říct všem?
No, mám malou hypotézu.
Seismická aktivita, povrch se hroutí,
proměnlivá hmotnost, zvýšená gravitace,
tekutiny -
Skenoval jsem, co je dole.
No, vlastně se se rozpadá. A to dost rychle.
Máme hodinu a půl, ale to není ten problém.
Není zamořená.
Tak co jsou ty věci?
Bakterie.
Prťavé, prťavé bakterie.
Žijící v něčem velmi velmi velkém.
V něčem, co váží asi 1,3 biliony tuny.
Něco co žije. Něco co roste.
Roste?
Tohle.
- Co žije pod Měsícem. - Ne.
Co?
Co něžije pod Měsícem.
Tohle je Měsíc.
O čem to meleš?
Měsíc se nerozpadá.
Měsíc se líhne!
Co?
Měsíc je vejce.
Byl...
Byl vždy...
vejce?
Ano, po stovky milionů let nebo tak.
Prostě roste, chystá se vylíhnout.
Dobře, takže Měsíc nikdy nebyl Měsíc?
Ne, ne, ne, ne. Nikdy nebyl mrtvý.
Jen mu trvá dlouho přijít na svět.
Je to kuře?
- Ne! | - Protože, aby kuře sneslo takového vejce...
Courtney, nekaž to.
Doktore, co to je?
Myslím, že je to unikát.
Myslím, že je jediný svého druhu ve vesmíru.
Myslím, že je to...
... naprosto nádherné.
Jak to zabije?
Proč to chcete zabít?
Je to dítě.
Doktore, jak to zabijeme?
Zabít Měsíc?
Zabít Měsíc.
No, když máte 100 atomovek,
pokud stále fungují, pokud to vážně chcete udělat.
- Doktore, počkej... - Bude to stačit?
100 atomovek odpálených přímo tady,
přímo na tomto zranitelném stvoření
a nikdy neucítí slunce na svém hřbetu.
A pak co? Pořád se Měsíc rozpadne?
Říkal jsi... Říkal jsi hodinu a půl?
No, nebude tu nic, co by ho mohlo rozlomit.
Nic tu se nebude snažit dostat se ven.
Gravitace na mrtvé nemluvně
to všechno spraví.
Ovšem nebude to moc pěkné.
Lítala by vám obří mrtvola na obloze.
Mohli by to být velice obtížné rozhovory s vašimi potomky.
- Žádné nemám. - Přestaň.
Tohle je prostě život.
Musí to být největší život ve vesmíru.
Ani se to nenarodilo!
Zabijí lidi. Ničí to Zemi!
Nemůžete vinit dítě za to, že kope.
Něco vám řeknu.
Víte co si odnáším z toho, že jsem ve vesmíru?
Podívejte na tu klenbu Země.
Atmosféra je tenká jako papír.
Je to jediná věc, co nás chrání před smrtí.
Všechno ostatní, hvězdy, temnota -
to je vše mrtvé.
Bohužel, to je jediný život, který kdy poznáme.
Je tady život.
Přímo v sousedství.
Koukni, až budeš velká,
tak si uvědomíš, že ne všechno musí být hodné.
Některé věci jsou prostě zlé.
Každopádně. Utekla jsi. Už k tomu nemáš, co mluvit.
Doktore, chci se vrátit.
Courtney, tam budeš víc v bezpečí.
Doktore, omlouvám se.
Chci se vrátit, jasný?
Chci pomoct.
Na modré poličce je pár DVD.
Prostě to strč do konzole,
což tě ke mně přivede.
- Dobře. | - Ujisti se, že se té konzole držíš.
Jinak tě tam TARDIS zanechá.
Takže...
... co uděláme?
Doktore?
Doktore, co děláme?
Nic.
Co?
Nebudeme dělat nic.
Omlouvám se, Claro. Nemůžu vám pomoc.
Ovšem, že můžeš.
Země není můj domov. Ten Měsíc není můj měsíc. Omlouvám se.
No tak!
V historii každé civilizace jsou momenty,
kdy se rozhodne její budoucnost.
Celá další cesta.
Jakoukoliv budoucnost by mohlo lidstvo mít
záleží na volbě, která zde bude učiněna.
Máte prostědky na to ho zabít. Vyrobili jste je.
Přivedli jste je sem na vlastní triko,
nepotřebujete Pána času.
Zabte to. Nebo to nechte žit. To rozhodnutí za vás učinit nemůžu.
- Jo, ale já ho učinit nemohu. - Jste tu dvě.
Jo, učitelka a astronautka.
Má někdo lepší kvalifikaci?
Nevím! Prezident Ameriky!
Nepřidávejte mu práci. Už takhle toho má moc.
- Jí. - Jí. Pardon.
Nebyla ve vesmíru, nebyla na jiné planetě.
- Jak by věděla, co má dělat? - Žádám o pomoc tebe.
Hele, byli jsme na večeři v Berlíně v roce 1937, jo?
Neskočili jsme po dezertu zabít Hitlera.
Nikdy jsem nezabil Hitlera.
A nečekala bys, že bych zabil Hitlera.
Budoucnoust je víc poddajná než minulost.
Dobře, nedělám to, abych učinil pointu.
Omlouvám se. Vlastně, neomlouvám.
Je čas sundat pomocný kolečka!
Je to váš Měsíc, ženštiny.
Je to vaše volba.
A ty tu jen tak budeš stát?
Rozhodně ne.
Doktore...
Teenager, astounautka a učitelka.
Vydrž chvilku
můžeme se tam dostat, ne?
- Můžete to vyřešit bez tohohle. | - Ne.
Některá rozhodnutí jsou tak důležitá, že je nemůžeš učinit sám.
Doktore...
Doktore.
Doktore!
To je spratek.
Deaktivuji bombu, ano?
Souhlas?
Držte se, máme tu trhlinu!
Pokud to necháme žít, co by se stalo, kdyby tam Měsíc nebyl?
- Na tohle nemáme čas! - Budeme se o tom bavit! Co by se stalo?
V báglu mám učebnici fyziky. Je tam něco o gravitaci.
Super! Je tam rejstřík?
Dobře. Nebyly by žádné přílivy. Ale to bychom přežili, že?
Odpálili by satelity.
Žádný internet, žádné mobily. To bych přežila.
Prostě to tam zůstane.
Protože vnitru Měsíce, slečno,
je obří stvoření, které se chystá jít na povrch.
A až se to stane, což bude sakra brzy,
tak na nás budou mířit velké kusy Měsíce
jako tehdy, když to zabilo dinousoury,
jen 10 000 krát horší.
Ale Měsíc není tvořen skálou a kamenem. Je to skořápka!
Bože. Dobře. Pokud by nějakým zázrakem nebyla ta skořápka moc tlustá,
nebo pokud se rozptýlila nebo vstoupila na orbitu nebo cokoliv,
tak tu pořád bude ta obří věc,
kterou právě vyprdnul!
A co si myslíte, že to je?
Je spousta věcí, co klade vejce.
Není to kuře.
Neříkám, že je. Nejsem tupá.
Je to exoparazit.
- Co? - Jako blecha. Nebo veš.
Musím si být víc jistá, dřív než zabiju dítě.
Chcete mluvit o dětech? Nejspíš tam dole nějaké jsou. Chcete mít děti?
No... Jo.
Pan Pink...
Pšt!
Dobře, představte si, že právě teď máte děti na Zemi.
Možná vnoučata.
Chceš, aby se ta věc dostala ven? Zabiješ je všechny?
Chcete, aby se dnes život na Zemi zastavil,
protože bys neučinila férové rozhodnutí?
Nechci tohle dělat.
Celý můj život sním, že se sem dostanu.
Ale takhle to musí skončit.
Hele!
Dávám vám hodinu. Máme to vyříznout.
Pokud někdo dostane dobrý nápad, nebo pokud se vratí, tak se to zastaví.
Ale jakmile se to zmáčne, tak to tak zůstane.
A pokud se nevrátí?
Stejně jsem neočekávala, že to přežiju.
Ale vrátí se, že? Že ano, slečno?
Proč mi neříkáš Claro?
Preferuju slečnu, slečno.
Prostě se jen musíme rozhodnout.
No, znáte ho.
Myslím, že to asi vážně nechává na nás.
Slyšíte mě? Ohlaste se, prosím...
Lundvik.
- Tohle je pozemní kontrola. - Jo, poznám to podle účesu.
Jak to tam vypadá?
Docela špatně.
Jo. Docela špatně.
Pokoušíme se napojit na jeden z vašich televizních satelitů.
Nemáme moc času. Jak se vede vám?
- Můžeme na tom vysílat? - Kdo jste?
Školní výlet.
Můžeme na tom vysílat?
No, ano.
Zdravím, Země.
Musím učinut příšerné rozhodnutí.
Je to nejisté rozhodnutí a nemáme moc času.
Můžeme zabít stvoření nebo ho můžeme nechat žít.
Nevíme, co udělá. Nevíme, co se stane, až se vylíhne,
jestli nám něco udělá, nebo pomůže nebo nás nechá na pokoji.
Musíme se rozhodnout.
Tohle je naposledy, kdy s vámi budeme moci mluvit,
ale můžete nám poslat zprávu.
Pokud si myslíte, že bychom to stvoření zabít
vypnětě světla.
Pokud si myslíte, že bychom mu měli dát šanci...
... nechat ho žít...
... nechte světla zapnutá.
Měli bychom to vidět.
Dobrou noc, Země.
bylo to v pohodě?
Jo.
No tak. Nechte nás to vidět.
Noc, noc.
Doktore, kam jsi zmizel?
Nemůžeme riskovat, že budeme milí.
Dobře.
Slečno!
- Devět sekund. - Nemůžeš!
Pardon, děvčata. Uvidíme se na druhé straně.
Dva...
Hele!
- Raz, dva, tři do TARDIS. - Co se děje? | - Podívejme se.
Pitomí idioti! Pitomný nezodpovědní idioti!
- Pozor na jazyk. Jsou tu děti. - Měl jsi mě zde nechat zemřít.
Chtěla jsem zemřít s vesmírem před sebou, ne se hroutit k Zemi!
- Nikdo nezemře! | - Mohly bychom se podívat co se stane?
Co dělá?
Cítí slunce na svém hřbetě.
Otepluje se.
Kuře odletí a skořábka se rozloží.
Neškodné.
Věděl jsi to?
Učinily jste rozhodutí.
Lidstvo učinilo volbu.
Ne, ignorovaly jsme lidstvo.
No, vidíte to.
Tak co se stane teď?
Řekni mi, co se stane teď.
V polovině 21. století...
... se lidstvo se začne plížit
ke hvězdám.
Dělat svou cestu skrz galaxii...
k samotným koncům vesmíru.
A to...
vydrží až na konec času.
A kvůli tomu, že jednoho dne v roce 2049,
když přestali myslet o cestování ke hvězdám,
se stalo něco, že jste se podívali vzhůru a ne k zemi.
Podívali jste se do temnoty
a uviděli jste něco nádherného, něco neuvěřitelného...
... že pro jednou jste nechtěli ničit.
A v té chvíli,
se celý proud dějin změnil.
To není špatný pro holku ze školy z Coal Hill.
A její učitelku.
Pane bože.
Nakladlo další vejce.
Je to nádherné.
Doktore, je to nádherné.
To je nový Měsíc.
Můžeš být první žena na něm!
Myslím, že někdo si zaslouží poděkovat.
Jo. Možná.
Děkuji.
Díky, že jsi mě zastavila.
Díky, že jste navrátil Měsíc.
Dobře, kapitáne. Máme tu zcela nový vesmírný program,
který se musí zhotovit. NASA je...
tímhle směrem.
Asi 2 500 mil.
Pořád máte manipulátor časového víru?
Poběžím domů.
Ne, že by mi po tom něco bylo, ale myslím, že jsi udělala správnou věc.
Jo, máš pravdu, nic ti po tom není.
- Pojď Courtney, jdeme. Dvouhodinka zeměpisu. - Můžeme to udělat znovu? | - Jdi! Jdi, běž!
Řekni mi, že jsi to věděl.
- Nic jsem nevěděl, říkal jsem ti to. Mám šedé prostanství. |- Jo.
Všimla jsem si. Řekni mi, co jsi věděl, Doktore,
nebo ti dám takovou facku, že zregereruješ.
Věděl jsem, že ta vejce nejsou bomby.
Věděl jsem, že si obvykle nezníčí svá hnízda.
V podstatě, jsem věděl
že vždy učiníš nejlepší rozhodnutí.
Věřil jsem, že uděláš správně.
Upřímně, hraje ti v hlavě muzika,
když říkáš takovýhle kraviny?
Já jsem nemohl rozhodnout. Říkal jsem ti to.
Tak proč jsi to udělal? Bylo to pro Courtney?
No, rozhodně je teď speciální, no ne?
První žena na Měsíci, co zachránila svět
a trochu bizardně se stala prezidentkou Spojených států!
Potkala chlápka jménem Blinovitch...
Víš co? Sklapni! Už mě unavuje tě poslouchat!
No, udělal jsem to pro Courtney.
Nevěděl jsem, co se stane.
- Myslíš, že lžu? - Nevím. Nevím!
Pokud bys to pro ní neudělal...
Víš co, bylo to... Bylo to laciné a patetické.
Ne, ne, ne. Bylo to povýšený.
V podstatě, jako bys nás plácal po zádech a říkal:
"Jste už dost velký, abyste šly to obchodu samy, tak utíkejte."
Ne, prostě jsem vám dovolil udělat volbu do vaší budoucnosti.
Prostě jsem vás...
respektoval.
Ach, bože, vážně? To bylo ono?
Jo, necítím se respektována.
Dobrá, tedy.
Skoro jsem to nezmáčkla.
Skoro jsem to zkazila. Tos byl ty, můj přítel a děsil mě,
- cítila jsem se jako idiot! - Pozor na jazyk!
Tohle mi nikdy neříkej.
Nikdy mi neříkej, abych si odendala pomocná kolečka.
A neodvažuj se mě házet do jednoho pytle s lidmi,
o kterých si myšlíš, že jsou tak prťaví a hloupí a předvídalení.
Chodíš po naší Zemi, Doktore, dýcháš náš vzduch,
děláš z nás své přátele a je to také tvůj Měsíc
a můžeš nám sakra pomoct, když to potřebujeme!
- Pomáhal jsem. - Co? Že jsi zmizel? |- Ano!
Jo, no tak zmiz! Běž!
Můžeš zmizet. Můžeš nastoupit do tvé osamělé... tvé osamělé zpropadené TARDIS
a nevracet se!
Claro... Claro!
Jdi pryč.
Dobře?
Jdi hodně daleko.
Ahoj.
Hoj! Tak jak...
- Co jsi dělala? - Jako obvykle.
Stalo se to, co?
No pletl se, nebo ne?
Ne?
Co si myslíš, Danny?
Nikdy jsem ho takového neviděla.
Ne, neviděla. Tohle je pro mě nové.
Ne, na tvojí tváři ne. Na mojí.
- Co jsi udělal? - Opustil jsem armádu.
Miloval jsi armádu.
Jo. A pak najednou ne.
Končím. Končím. Končím s tím. Prostě... končím.
Prostě konec. Už jsem s ním skončila a řekla jsem mu to.
Co ten obličej? Proč mi neveříš?
Protože máš pořád vztek.
Nemůžeš nikdy s někým skončit, dokud jsi pořád naštvaná.
Řekni mu to, až budeš klidná. A pak to řekni mně.
Jak ses stal tak moudrým?
Stejně jako ostatní...
Měl jsem vážně špatný den.
PŘÍŠTĚ
Byla tu spousta vlaků, které nesly jméno Orient Expressu
ale pouze jeden ve vesmíru.
Dobré ráno, všem.
Váš cíl je zjistit Prorokovu skutečnou povahu.
Vím, jak to zní.
Není to zajímavé?
Je nesmrtelná, nezastavitlená.
- Nedá se zabít. - Můžeme si sehnat nového experta?
Ti kdo vydrží Prorokův pohled
mají 66 sekund života.
Zapněte hodiny.
Překlad: Blackthunder Korekce: Tesha