Děje se něco?
To je z opravny.
Jaký idiot by se pokoušel ukrást rozbitou TARDIS?
KDYSI DÁVNO NA GALLIFREY
Doktore?
Ano, co je? Co se děje?
Promiňte, ale chystáte se udělat velkou chybu.
Nevím, kde to jsem.
Je to, jako kdybych se rozpadala na malinkaté dílky a pamatovala si jediné.
Musím zachránit Doktora.
Vždy vypadá jinak.
Doktore!
... ale vždy ho poznám.
Někdy se mi zdá, že jsem všude najednou.
A běžím každou vteřinou, abych ho nalezla.
Doktore!
Jen abych ho zachránila.
Doktore!
Doktore?
Ale nikdy mě neslyší.
Hej!
Skoro nikdy.
Zavála jsem na tento svět na listu.
A stále vanu.
Myslím, že nikdy nepřistanu.
Jsem Clara Oswaldová. Jsem nemožná dívka, narozená, abych zachránila Doktora.
JMÉNO DOKTOROVO
LONDÝN 1893
Slyšíš šeptat Šeptající?
Stojí poblíž někde
Když uslyšíš Šeptající
sluh odtáhni hnedle.
Neposlouchej Šeptající
cokoliv ať děje se.
Neb jakmile je zaslechneš...
Zastaví...
a spatří tě.
Jediné tvé slovo by mě mohlo zachránit od šibenice.
Tak to se můžeš spolehnout na mé mlčení.
Mám informaci. Hodnotnou informaci.
To smlouváš o svůj život?
Na svých rukách máš krev 14 žen.
Neexistují slova, která by tě mohla zachránit.
Doktor.
Ach, ano.
Vím o něm všechno.
O tom tvém nebezpečném kamarádíčkovi.
Jak?
Ve žvástech světa je slyšet šepot,
pokud víš, jak mu naslouchat.
Doktor má tajemství, víš?
Má jich hodně.
Má jedno, které si vezme až do záhrobí.
A je odhaleno.
Tak?
Nemůžeme toho hrozného muže nechat žít!
Bude žít, než pochopím, o čem to mluví.
Musíme svolat konferenci.
- Pošlu pozvánky a ty přines svíčky. - Ano, madam.
Kde je Strax?
Jako vždy, když má volno.
Kéžby to místo nikdy neobjevil.
Sontar-ha! Sontar-ha!
Pojď sem a rozcupuju tě na cimpr campr, ty trpajzlíku!
Připrav se na smrt v agónii. Pro slávu Sontaranského impéria!
Promiňte, pane Straxi?
Co chceš, holko?
Copak nevidíš, že se chystám rozmlátit tomuhle smradlavýmu primitivovi mozek?
- Omlouvám se. - V pohodě.
Mám tu telegram, pane. Je velmi urgentní!
Konference.
Promiň, Archie. Budu tě muset požádat, abys mě uvedl do bezvědomí.
Fajn.
Radši použij tohle.
Možná to chvilku potrvá.
Spi sladce, má drahá.
Ty taky.
Líbí se mi ten nový vzhled.
Tádž Mahal už mě začínal nudit.
Čaj by měl být vynikající.
Vytáhla jsem ho z jedné z mých nejoblíbenějších vzpomínek.
- Straxi! Jsem ráda, že jsi zde. - Doufám, že je to důležité.
Zrovna jsem ničil jedny velice milé primitivy.
Omlouvám se za to vyrušení, ale mám tu urgentní věc, která se týká Doktora.
Kdo ještě přijde?
Ženy.
Ale ne, už zas zkoušíš dělat suflé?
Suflé mojí mámy. Tentokrát se mi už povede.
Tentokrát budu suflé holkou!
Jak to může být suflé tvojí mámi, když ho děláš ty?
Protože, Artie, jak vždycky říkala moje máma:
suflé není suflé, suflé je recept!
- Tvoje máma byla ujetá na pudinky? - Byla to skvělá žena.
Co je to?
To ti dneska přišlo.
OTEVŘI O SAMOTĚ Má nejražší Claro,
Doktor mi svěřil tvé kontaktní údaje, pro případ nějaké krize.
A obávám se, že jedna nastala.
Pokud tě tento dopis zastihne dle plánu 10. dubna 2013,
prosím, vytáhni a zapal přibalenou svíčku.
Vypustí uspávadlo, které tě uvede do transu,
který nám umožní přímou komunikaci napříč časem.
Ačkoliv, jelikož si uvědomuji, že nemáš důvod proč tomuto dopisu věřit,
tak jsem si dovolila ponořit tento dopis
do stejného uspávadla.
Brzy ahoj.
Jsem ráda, že jsi přišla.
Kde to jsem?
Tam kde jsi byla, pouze spíš.
Cestování časem bylo ve snech vždy možné.
Už čekáme pouze jen na jednoho účastníka.
Ale ne, snad ne toho s tou obří hlavou.
Vlasy, Straxi.
Tak vlasy!
Madam Vastro!
Profesorko. Nabídněte si čaj.
Děkuji vám.
Jak jste to udělala?
Skandálně.
Ach, vy se asi ještě neznáte.
Tohle je Doktorova společnice.
Tedy, jeho současná asistentka.
- Asistentka? - Neztmavla jste, náhodou?
Clara Oswaldová.
Profesorka River Song. Doktor se o mě možná zmínil.
No jo, jasně. River Song.
Pardon, tak nějak mi nedošlo, že jste žena.
To mně taky ne.
Možná bychom se měli do toho pustit.
To by mohlo být dobré, drahá.
Clarence DeMarco. Vrah odsouzený k smrti.
Nabídl nám toto, výměnou za svůj život.
Časoprostorové souřadnice.
Pan DeMarco tvrdí, že je to místo Doktorova největšího tajemství.
Což je?
To nevíme. Je to tajemství.
Doktor s nikým neprojednává svá tajemství, má drahá.
Pokud se stále držíš toho pocitu, že jsi výjimkou tohoto pravidla,
tak si polož jednu otázku.
Jaké je jeho jméno?
Já ho znám.
Co? Vy znáte jeho jméno? Řekl vám ho?
- Donutila jsem ho. - Jak?
Trvalo mi to.
Takže... vy jste byla jeho kamarádka?
Trochu víc než jeho kamarádka. A už je tomu dávno.
Stále se vám neozval?
Nemá rád konce.
Tak co ještě vám ten Demarco řekl?
Přece svůj život nevykoupil jen za souřadnice. Jak dokázal, že mluví pravdu?
- Pouze jedním slovem. - Jakým?
Slovem, které jsem již ve spojení s Doktorem slyšela.
Trenzalore.
Jak přesně popsal to, co vám dával?
Doktor má tajemství, víš?
Má jedno, které si vezme až do záhrobí.
A je odhaleno.
Pochopila jste to špatně.
Madam, právě jsem si uvědomila, že jsem zapomněla zamknout.
To nevadí, Jenny. Co tím myslíte, špatně?
Ne, madam, měla jsem zamknout, než jsme šli do transu.
To nevadí, Jenny.
Někdo se sem vloupal.
Někdo je tu s námi.
Slyším je.
- Jenny, jsi v pořádku? - Je mi to líto, madam.
Je mi to líto, tak moc líto.
Myslím, že mě zavraždili.
Jenny!
- Co se jí stalo? - Jenny, slyšíš mě? | - Mluv, chlapče!
- Jenny! - Jste pod útokem. Musíte se probudit!
Vstávejte, hned!
Kdo jste? Co jste s ní udělali?
Ty taky, Straxi, vstávej!
Pověz Doktorovi. Pověz Doktorovi. Pověz Doktorovi.
Co jako?
Pokud na Tranzalore nevkročí, své přátele již nikdy nespatří.
Ne to nemůžeš říkat.
Nemůže tam jít, víš, že ne!
- Angie? Artie? - Doktor nikdy nesmí na Trenzalore!
Přihořívá? Angie?
Artie? Přihořívá?
Přihořívá?
Přihořívá? Hele, jsem si jistej, že mi musíte říct, jestli přihořívá!
Jsem si dost jistej, že takový jsou pravidla.
- Doktore. - Ha, Claro!
Jak se máš? Neboj se, všechno je pod kontrolou.
Co to děláš?
No, paní Maintlandová šla vedle, tak jsem řekl, že pohlídám děcka.
Chtěli jít do kina, ale já jim řekl ne. Řekl jsem:
ne, dokud se neprobudíš. Byl jsem opravdu přísný.
- A v tu chvíli navrhli slepou bábu? - Ano. Kde jsou?
V kině.
Ty malý...
Daleci!
Co se děje?
Tak kdo to byl?
Ta dáma se zvláštním jménem a rozcuchanými vlasy.
Stará...
- kamarádka. - Jako tvoje ex?
Ano, ex.
River se zaptala Vastry na přesná slova. Jak zněla?
Doktor má tajemství, které si vezme až do záhrobí.
Je odhaleno.
Doktore?
Promiň.
A byl to Trenzalore? Určitě to byl Trenzalore?
Jo.
Ach, panečku.
Promiň.
Tak?
Trenzalore. Už jsem to jméno samozřejmě slyšel.
Zmínil ho Dorium a pár dalších.
Vždy jsem předpokládal, co to je, ale nikdy jsem se nechtěl přesvědčit.
River by to ale věděla. Ta vždycky všechno věděla.
Dobře, pojď sem, podej mi ruku.
Takže. Ty souřadnice budeš mít pořád v paměti.
Spojím tě s telepatickým okruhem TARDIS. Nebude to bolet.
Lhal jsem.
Dobře, co je Trenzalore?
- To je to tvé velké tajemství? - Ne. | - Dobře, tak co tedy?
Když seš cestovatel v čase, tak je jedno místo, na které nesmíš vkročit.
Jedno místo v čase a prostoru, na kterém se nesmíš nikdy ocitnout.
Kde?
Tys neposlouchala? Nikdy neposloucháte. V tom je ten problém.
Doktor má tajemství, které si vezme až do záhrobí.
Je odhaleno.
Nemluvil o mém tajemství.
Ne, ne, ne, to není to, co bylo nalezeno.
Mluvil o mém...
hrobě.
Trenzalore...
je místo mého posledního odpočinku.
Jak můžeš mít hrob?
Všichni ho totiž máme. Někde v budoucnu na nás čeká.
Když cestuješ časem, tak ho můžeš skutečně navštívit.
Ale to neuděláš. Říkal jsi, že tam nikdy nesmíš.
Musím zachránt Vastu a Straxe. I Jenny, pokud to ještě půjde.
Starali se o mě, během mých temných dnů. Nikdy mě nezpochybňovali.
Nikdy mě neodsuzovali. Prostě byli...
milí.
Dlužím jim to. Je to má povinnost.
Nemá cenu říkat, že je to příliš nebezpeční.
Vůbec ne. Jak je můžeme zachránit?
Očividně...
tím, že se vloupám do vlastní hrobky!
Co se děje?
Právě jí došlo, kam jedeme. Je proti tomu.
Chci překročit svou časovou osu, nejhorším možným způsobem. Nelíbí se jí to.
Bojuje s tím. Drž se!
Drž se!
Co teď?
Nechce přistát. Vypla se.
Takže tam nejsme?
Musíme být blízko.
Dobře, tak tady skončím.
Vždy jsem si myslel, že třeba půjdu do důchodu.
Zkusím malování, nebo pěstování včel, nebo tak.
Očividně ne.
Takže, jak se tam dostaneme? Skočíme?
Nebuď hloupá. Padneme.
Vypla v podstatě všechno kromě antigravitace.
Hádej, co vypnu já.
Hups.
Jsi v pohodě?
Každý by se bál navštívit svůj hrob.
Jde o víc než to. Jsem cestovatel v čase.
- Asi jsem největší cestovatel v čase vůbec. | - Co tím myslíš?
Tím myslím...
že můj hrob by mohl být tím nejnebezpečnějším místem
v celém vesmíru.
- Tak jdeme? - Ty náhrobky jsou dost klasické.
Je to hřbitov na bitevním poli. Má poslední bitva.
- Proč jsou některé větší? - Čím větší náhrobek, tím větší hodnost.
- Tomu teda říkám památník. - To je TARDIS.
- To vidím. - Ne.
Když TARDIS umírá, tak se občas prostorové hráze začnou rozpadat.
Říkali tomu únik velikosti.
Všechno větší zevnitř začne unikat ven.
Roste.
Nemyslím, že to vypadá jako TARDIS, ale opravdu to je TARDIS.
Moje TARDIS v budoucnosti.
V čem jiném by mě mohli pohřbít?
Claro.
Nemluv, neříkej mé jméno. Nemůže mě vidět ani slyšet.
Tak pojď!
Jsme mentálně propojené. To díky té konferenci, nepřerušila jsem spojení.
S kým to tu mluvíš? Musíme se dostat...
River?
- To nemůže být správně. - Ne, to nemůže.
- Vždyť není mrtvá. - Obávám se, že je.
Je mrtvá už dost dlouho.
Jo, možná jsem to měla zmínit. Nějak na to nebyla ta správná chvilka.
Ale já ji potkala!
Dlouhý příběh.
Ale její hrob tu být nemůže.
Doktore!
On musí padnout, jako všichni musí. Osud všech se v prachu dusí.
Pokud to není můj náhrobek, tak co je to?
- Co myslíš, že ten náhrobek je? - Náhrobek?
- Možná je to falešný hrob. - Možná je to falešný hrob.
- Jo, možná. - Možná to je tajný vstup do té hrobky.
Možná to je tajný vstup do té hrobky.
Ano, ovšem! To dává smysl! Nikdy by tu mou ženu nepohřbili.
Muž, co lže, nezalže znovu. Když spočívá v Trenzaloru
Tato základna je obklíčena! Odhoďte zbraně a vaše smrt bude milosrdná!
Jenny! Jenny!
Tato planeta je nyní majetkem Sontaranského Impéria!
Odevzdejte vaše ženy a intelektuály.
Straxi, prosím!
Je mrtvá.
Žádný tep. Naprosté selhání srdce zapříčené šokem.
Přiveď mi ji zpět! Přiveď mi ji zpět, nebo tě roztrhám na kousíčky!
Pusť mě, ty směšnej plaze!
A je to.
Aplikoval jsem elektrický restart srdce. Bude v pořádku.
Jsi v pořádku, lásko? Slyšíš mě?
Srdce je relativně prostá věc.
To si nemyslím.
Vidím, že jste si opravila své zvířátko.
Na tom nezáleží, jen jsem získával vaši pozornost.
- Předpokládám, že jsem ji získal. - Dr. Simeon.
To není možné.
A přesto tu jsme a znovu se setkáváme. Tak daleko od domova.
Ale vždyť umřel. Říkala jsi mi to.
Simeon zemřel.
Ale stvoření, které ho posedlo, žilo dál.
Takže nyní mluvím s Velkou Inteligencí?
Vítejte na místě posledního odpočinku krutého tyrana.
Masakrovatele deseti bilionů.
A schránky nejzažší temnoty. Vítejte...
v hrobce Doktorově.
- Kde to jsme? - V katakombách.
Nesnáším katakomby.
Takže, jak to, že jsem potkala tvou mrtvou ženu?
No, víš, jak to chodí, když ztratíš někoho, kdo je ti blízký.
Tak trochu jsem udělal zálohu.
Zemřela jsem při jeho záchraně.
Na oplátku mě uložil do databanky v největší knihovně ve vesmíru.
A nechal mě tam jako knihu na poličce. Ani se nerozloučil.
Nemá rád konce.
Claro, honem, poběž!
Dle Doktorových krví prosáklých standardů šlo o menší potyčku.
Nebyla to zrova Časová válka, ale stačila, aby ho dodělala.
Nakonec,
to bylo pro toho staříka už moc.
Krví prosáklých?
Doktor byl mnoha věcmi, ale nikdy krví prosáklý.
To řekněte vůdci Sycoraxů.
Nebo překupníkovi Solomonovi, nebo Kyberlidem či Dalekům.
Doktor žije svůj život každým dnem v temnějších odstínech.
A bude mít i další jména, než zemře.
Bouře. Bestie.
Valeyard.
I kdyby cokoliv z toho byla pravda, o čemž dost pochybuji,
jak jste se k té informaci dostal?
Já jsem ta informace.
Naposledy jste byl jen mysl bez těla.
- Tak jste měl zůstat. - Bohužel tomu tak je.
Jak vidíte.
Honem, už tu jsme.
- Doktore! - Claro!
Mazec!
Je to docela výšlap. Myslím, že si cestu pamatuju.
Claro?
To je dobrý. Jsi v pořádku.
Prostorové síly, takhle hluboko v TARDIS, ti můžou zamotat hlavu.
Já vím, já vím.
Jak to, že to vím?
- Jak to, že to vím? - To je v pořádku, Claro.
Nedělali jsme to už?
Dělali! Už jsme to dělali. Už jsme lezli ztroskotanou TARDIS.
Říkal jsi věci, věci, které jsem si neměla pamatovat.
To teď nemůžeme řešit.
Telepatické okruhy TARDIS ti probouzí vzpomínky,
které bys neměla mít.
Proč na tebe pořád narážím? Claro?
V útočišti Daleků. Byla tam holka v ztroskotané lodi a umřela při záchraně mého života.
A byla ty. Claro.
Viktoriánskej Londýn. Byla tam guvernantka, která byla ve skutečnosti výčepní...
A umřela. A byla ty!
Claro, co se děje?
Co jsi tím myslel, že na mě pořád narážíš? Říkal jsi, že jsem umřela. Jak?
- Na to by sis neměla pamatovat. - Co tím myslíš, že jsem umřela?
Tu, co již zemřela, chtěl zachránit včas. U jeho hrobu teď zemře však zas.
Poběž! Poběž!
Dveře potřebují klíč. Klíčem je slovo.
A to slovo je Doktorovo.
Jsem zde. Pozdě na svůj pohřeb.
Jsem rád, že jste přišli. Jenny.
Otevři dveře, Doktore. Promluv a otevři svou hrobkou.
- Ne. - Protože víš, co tam je?
Neotevřu ty dveře.
Klíčem je slovo, které je ztracené v čase. Tajemství, schované v tom nejtemnějším stínu,
a znáš ho pouze ty. Odpověď na otázku.
Neotevřu svou hrobku.
Doktore, jak se jmenuješ?
Doktorovi přátelé. Zastavte jim srdce.
Madam, hoši, do bojové formace! Jsou neozbrojení!
- To my taky! - Neprozrazuj naše vojenská tajemství!
Nech toho! Nech je být.
Tvoje jméno, Doktore. Odpověz!
Doktore!
Mám to udělat znovu?
Doktor kdo?
Prosím, přestaň!
Doktor kdo?
Pusťte mě, pane!
Nech ho být, pusť ho!
Nebojte se, pane, myslím, že už se třese.
Doktore!
- Doktor kdo? - Prosím!
TARDIS mě pořád slyší.
To je dobře, vzhledem k tomu, že když je uvnitř, tak je k ničemu.
Proč jste ty dveře otevíral, pane? Už se chystali utéct!
Já to nebyl.
Já jsem své jméno neřekl.
Ne, ale já ano.
Jsou všichni v pořádku?
Jste v pohodě?
Claro? Claro?
Jsi v pohodě?
- To nebylo hezké. - Já vím. Promiň.
Takže,
Dr. Simeone,
nebo pane V. Inteligence, nebo jak chceš, abych ti říkal...
- Víš, co tam je? - Pro mě tam je konečně klid.
Pro tebe věčná bolest.
Nepozveš nás dovnitř?
Co je to?
Co jsi čekala? Tělo?
Těla jsou nudná. Měl jsem jich spoustu.
Pro to má hrobka není.
Ale co je to světlo?
Je to nádherné.
- Mám to zničit? - Sklapni, Straxi.
Doktore, vysvětli nám, co to je.
Stopy mých slz.
Méně poezie, Doktore. Prostě jim to řekni.
Cestování časem je...
poškozením. Je to jako trhlina v látce reality.
Tohle jsou jizvy, které zanechaly mé cesty vesmírem.
Má cesta časem a prostorem.
Od Gallifrey, až po Trenzalore.
Napadlo vás někdy, jaké to je být poutníkem v čtvrtém prostoru?
... ty jsou v porovnání s námi ještě v plenkách!
Ve vesmíru jsou kouty, které zrodily ty nejstrašnější věci.
- ... absolutně fantastická! | - Jsem z planety Gallifrey v soustavě Kasterborous.
Můj osobní časový tunel. Ahoj, Stonehenge!
- Všechny dny, dokonce i ty,... | - ...ta nejkrásnější sedmikráska, co jsem kdy viděl.
... které jsem zatím neprožil.
Doktore. Doktore! Doktore!
Ne, ne. A to je důvod, proč bych tu neměl být.
Ten paradox je opravdu špatný.
Ne. Co to děláš? Zastavte ho někdo!
Doktorův život je otevřená rána.
A do otevřené rány se dá vstoupit.
Ne.
To by tě zničilo.
Vůbec ne. Zabije mě to, ale zničí to tebe.
Mohu přepsat každý moment, který jsi kdy prožil.
Mohu obrátit každé tvé vítězství v porážku.
Otrávit každé tvé přátelství. Dodat bolest do každého tvého dechu.
Shořel bys při tom.
Jakmile tam vejdeš, tak už se nemůžeš vrátit.
Budeš roztroušen po celé mé časové linii, jako konfety.
Na tom nezáleží, Doktore. Pokaždé jsi mi zmařil mé plány.
Nyní mi dáš klid.
Mezitím, co já vykonám svou pomstu na každé sekundě tvého života!
Sbohem...
Sbohem, Doktore!
Co se to s ním děje? Co se to děje?
Je přepisován!
Simeon útočí na celou jeho časovou linii.
Umírá všude najednou. V Útočišti Daleků. Na Androzani.
Co jsi to řekla?
Říkala jsi Útočiště Daleků?
Teď umírá v Londýně. S námi.
Je dokonáno.
- Ach, proboha. - Co se děje?
Vesmír bez Doktora... To bude mít své následky.
Jenny, pojď se mnou.
Útočiště Daleků.
Říkal jsi, že jsem tě tam zachránila já. Jak?
Viktoriánský Londýn. Jak? Jak jsem tam mohla být?
Ne, prosím, nech toho. Můj život...
Celý můj život hoří.
- Co skenuješ? - Místní hvězdné systémy.
Proč?
Protože mizí.
Jak mizí?
Doktorova časová linie byla zkažena.
Každé jeho vítěství bylo zhatěno.
Pomysli, kolik životů zachránil. Kolik světů.
Zachránil tvůj život, když jsme se potkali.
Jenny?
Prosím, Jenny! Ne!
Ach, bože, prosím, ne!
Plazí špíno!
Jsi urážka Sontaranské čistoty! Připrav se na záhubu!
Jsme přátelé!
Straxi, tvá minulost se mění, ale přísahám ti, že jsme přátelé!
Chcípni, plaze!
Straxi
Musím tam jít.
Prosím.
Prosím,
ne.
Ale už jsem to udělala.
Už jsi viděl, že jsem to udělala.
Jsem nemožná dívka a tohle je ten důvod.
Ať už chceš udělat cokoliv, nedělej to.
Pokud tam vkročím... tak co se stane?
Časové víry tě roztrhají na miliony kousíčků.
Miliony verzí tebe, které budou žít a umírat skrz naskrz prostorem a časem.
Jako... ozvěny.
Ale ty ozvěny mohou zachránit Dokotora, že jo?
Ale nebudou tebou. Tvé skutečné já zemře.
Budou to jen kopie.
Ale budou dost skutečné na to, aby ho zachránili.
Jak říkala moje máma,
suflé není suflé, suflé je recept.
Je to jediný způsob, jak ho zachránit, že jo?
Hvězdy mizí.
A Jenny a Strax jsou mrtví.
Musí tu být něco, co můžeme udělat.
No tak se na to mrkněme.
Přeci jen jsem suflé holka.
Ne... prosím.
Pokud to zabere, zmiz odsud tak rychle, jak jen dokážeš.
A vzpomeň si sem tam na mě.
Ne, Claro!
Vlastně, víš co?
Utíkej.
Utíkej, ty chytrej chlapče.
A nezapomeň na mě.
Ne! Claro!
- Nevím, kde to jsem. - Claro!
Vím jen, že běžím.
Někdy to je, jako kdybych žila tisíc životů na tisíci místech.
Narodím se, žiju a žemřu.
A vždy tu je Doktor.
Vždy běžím zachránit Doktora.
Znovu, znovu a znovu.
A sotva kdy mě slyší.
Ale vždy jsem tam byla.
- Doktore? - Ano, co je? Co se děje?
Už od samotného počátku.
Promiňte, ale chystáte se udělat velkou chybu.
Nekraďte támhle tu, ale tuhle.
Navigační systém je zničenej, ale užijete si mnohem víc zábavy.
Přímo ode dne, kdy začal utíkat on.
Utíkej, ty chytrej chlapče.
A nezapomeň na mě.
Byl to nevyprovokovaný a násilný útok, ale to není žádnou omluvou...
Všichni jsme zpět, jen na tom záleží.
Všichni tu nejsou.
Nemůžeš tam jít. Vždyť je to tvoje vlastní časová linie!
Musím ji získat zpět.
- Samozřejmě, ale ne takhle! - Ale jak?
Ještě žije? Dr. Simeona to zabilo.
Clara má jednu výhodu nad Velkou inteligencí.
A to jakou?
Mě.
Doktore, prosím, vyslechni mě. Nebo mě alespoň slyš!
Takže...
- Pokud se nevrátím, což je možné... - Doktore!
Běžte do TARDIS, protokoly rychlého návratu by měly být zaplé, vezme vás domů.
Musí to jít jinak! Použij TARDIS, použij něco!
Zachráň ji, to ano, ale pro kristovy rány, buď rozumný!
Jak to děláš?
Vždyť tu nejsem.
Pro mě tu jsi vždycky.
A já vždy poslouchám, vždy tě vidím.
Tak proč jsi na mě nepromluvil?
Myslel jsem si, že by to příliš bolelo.
- Věřím, že bych to zvládla. - Ne.
Myslel jsem, že by to bolelo mě.
A měl jsem pravdu.
Vzhledem k tomu, že tě tu nikdo jiný nevidí, tak to muselo vypadat blbě.
Je čas k životu a čas ke spaní.
Jsi ozvěnou, River.
Jako Clara. Jako nakonec my všichni.
Je to má chyba, já vím,
ale už bys měla vyblednout.
Je těžké odejít, když ses ani nerozloučil.
Tak mi řekni jak, protože to nevím.
Jak to mám říct?
Jen jedním způsobem bych to přijala.
Pokud jsi mě miloval.
Řekni to, jako kdyby ses měl vrátit.
Tak tedy...
Ještě se uvidíme, profesorko River Song.
Zatím se měj, Doktore.
Nečekej.
A ještě něco.
Není tomu tak vždycky?
Byla jsem mentálně spojená s Clarou.
Pokud je opravdu mrtvá, tak jakto, že tu ještě jsem?
Dobře.
Jak?
Spoilery.
Sbohem,
zlato.
Nevím, kde to jsem.
Nevím, kam jdu a ani kde jsem byla.
Narodila jsem se, abych zachránila Doktora, ale Doktor je nyní zachráněn.
Jsem nemožná dívka a můj příběh je u konce.
Doktore?
Doktore!
Prosím! Prosím, nevím, kde to jsem!
Claro.
Slyšíš mě, vím, že ano.
- Nevidím tě. - Jsem všude.
Jsi uvnitř mé časové linie.
Všechno kolem tebe jsem já.
Vidím tě.
Všechny tvé jiné tváře jsou tady.
To jsou moji duchové. Moje minulost. Všechny dobré dny a i ty špatné.
- Co se to děje? - Jsem uvnitř své časové linie. Hroutí se.
- Tak odsud zmiz! - Ne, dokud tě nedostanu.
Vždyť ani nevím, kdo jsem.
Jsi má nemožná dívka. Něco ti posílám.
Ne z mojí minulosti, ale z té tvé. Vzhlédni.
Tohle jsi ty, Claro. Všechno, co jsi byla, či budeš.
Vezmi si to.
Zavála jsi na svět na tomto listu.
Pevně se drž. Vezme tě domů.
Claro! Claro!
No tak! Pojď, pojď ke mně.
To zvládneš, vím, že ano.
- Jak? - Protože je to nemožné.
A ty seš má nemožná dívka.
Kolikrát jsi mě zachránila, Claro?
Aspoň tentokrát, pro tu srandu,
zachráním já tebe!
Musíš mi věřit, Claro. Jsem skutečný. Už jen krůček.
Claro. Moje Claro.
Kdo je to?
To máš jedno, pojďme zpátky.
Ale kdo je to?
To jsem já. Jsem tu jen já, v tom je ta pointa.
Tak pojďme zpátky.
Ale tohohle jsem nikdy neviděla. A to jsem viděla všechny.
Jedenáct tváří a všechy byly ty. Ty seš jedenáctý Doktor.
Řekl jsem, že to jsem já. Neřekl jsem, že je to Doktor.
- To nechápu. - Moje jméno, mé skutečné jméno.
O to tu nejde. Jméno, které jsem si zvolil, je Doktor.
A jméno, které si zvolíš, je něco jako slib.
On je ten, který ten slib porušil.
Claro? Claro! Claro!
To on je mým tajemstvím.
Udělal jsem to, protože jsem neměl na vybranou.
- Já vím. - Ve jménu míru a příčetnosti.
Ale ne ve jménu Doktora.
PŘEDSTAVUJEME JOHNA HURTA
V ROLI DOKTORA
POKRAČOVÁNÍ 23. LISTOPADU 2013
Překlad: Blackthunder
Korekce a zbásnění: Phoenix1986
TRANSLATORS OF RASSILON www.doctorwho.cz