VIDĚLI JSTE Můj čas vyprchává.
Rozumíš, co to znamená, že ano?
Melody Pond.
Žena, co zabije Doktora.
- Jak to, že mě znáte? - Já jsem tě stvořila.
Poslední výlet, co?
Ať se stane cokoliv, nezasahujte.
Robot ovládaný pidilidma!
Zpřístupnit osobní záznamy Doktora.
- Záznamy zpřístupněny. - Kdo mě chce zabít?
Ticho. Ticho není druh.
Je to náboženský řád či hnutí.
Jejich víra činí, že ticho padne, když se zodpoví otázka.
- Jaká otázka? - První otázka.
Nejstarší otázka ve vesmíru, ukrytá přímo na očích.
Ano, ale co je ta otázka?
Není známo.
LONDÝN 17:02 22 DUBNA, 2011
A v Londýně máme další nádherný den.
Máme zprávy o aktivitě slunečních skvrn a solární záření, které mohou způsobovat
rušení na všech rádiových signálech, takže se předem omlouváme.
Hele, koukejte!
PTERODAKTYLOVÉ JSOU ŠKODNÁ NEKRMIT
VÁLKA RŮŽÍ VSTUPUJE DO DRUHÉHO ROKU
Takže myslíte, že dokážete překonat loňský vánoční speciál?
A můžete nám o něm něco prozradit?
No, vše co mohu říci, je to, že tam budou duchové
a minulost, současnost i budoucnost. A to vše najednou.
Milujeme duchařské příběhy.
Davy obklopili pasáž jak se římský císař, Winston Churchill
navrátil do Buckinghamského senátu na jeho osobním mamutovi…
Doufám, že jste neponocoval v Gálii příliš dlouho.
Jen jednou. Měl jsem debatu s Kleopatrou.
Hrozná ženská. Výtečná tanečnice.
To se dá poznat dle vašeho krevního tlaku.
- Kolik máte hodin, doktore? - Dvě minuty po páté, Ceasare.
Vždy je pět minut po páté.
Ve dne či v noci, vždy je odpoledne pět minut po páté.
- Proč tomu tak je? - Protože takový je čas, Ceasare.
A datum.
Vždy je 22. dubna. Vás to nijak netrápí?
Datum i čas bylo vždy stejné, Caesare.
Proč by mě to mělo začít trápit nyní?
- Chci vidět Věstce, kde je? - V Toweru.
- Sám jste ho tam uvrhl. - Přiveďte ho!
Jděte.
Tik tak, čas nepočká.
Dle jedné staré písničky.
Ale tak to není, že ne?
Hodiny čekají.
Něco se stalo s časem.
To je to, co říkáte. Co nepřestáváte říkat.
Celá historie se odehrává najednou.
Ale co to znamená?
Co se stalo?
Vysvětlete mi to tak, abych to dokázal pochopit.
Co se stalo s časem?
Ženská.
"SVATBA RIVER SONG"
DŘÍVE… Představte si, že umíráte.
Představte si, že se bojíte a že jste daleko od domova v hrozivých bolestech.
A když už si myslíte, že už nemůže být hůř, vzhlédnete…
A uvidíte tvář samotného ďábla.
Nazdar, Daleku.
Nebezpečí, nebezpečí, zbraňový systém poškozený, nebezpečí!
Nebezpečí! Nebezpečí!
Ticho buď, potřebuji z tvého datového jádra nějaké informace.
Všechno co Dalekové vědí o Tichu.
LODĚNICE CALISTO B
Gideon Vandaleur. Přiveďte ho. Hned.
Kdo říká, že tady je?
PLETENÍ PRO DÍVKY
Otec Gideon Vandaleur.
Bývalý vyslanec Ticha.
- Upřímnou soustrast. - Cože?
Gideon Vandaleur je mrtvý už šest měsíců.
Mohl bych prosím mluvit s kapitánem?
Tak vás zase zdravím!
Teselecta: časem cestující podobu měnící robot, ovládaný zmenšenými lidmi.
To mě nikdy neomrzí. Od Berlína, je to docela dlouho.
Doktore, co jste udělal s našimi systémy?
Budou v pořádku, pokud budete hodní.
Tato jednotka se může zamaskovat za kohokoliv ve vesmíru,
pokud jste tu jako Vandaleur, tak vyšetřujete Ticho…
- Povězte mi o nich. - Co přesně?
Jednu věc. Jen jednu. Jejich nejslabší článek.
Dav začíná být neklidný!
Vědí, že tah královnou, je tvůj jediný legální tah.
Až na to, že jsi s ní pohnul už 12krát,
což znamená, že v ní je teď přes čtyři miliony voltů.
Proto se tomu říká, živé šachy.
Dokonce i s ochranou rukavicí, ten tah nedokážeš přežít.
Jsem mrtvý muž. Pokud se nevzdáš.
- Ale vždyť vyhrávám. - Jakou chceš odměnu?
Informaci.
Pracuji pro Ticho.
Zabili by mě.
Mě hodlají zabít také a to velice brzy.
Chtěl jsem si prostě lehnout a přijmout to, ale víš ty co?
Než se tak stane, rád bych věděl, proč musím zemřít.
Dorium Maldovar je jediný, kdo ti můžu pomoci.
Dorium je mrtvý.
Mnichové ho setnuli u Démoního výběhu.
Já vím. Vzdej hru, Doktore…
a já tě za ním vezmu.
Sedmý transept.
Zde nechávají Bezhlaví mniši zbytky.
Pozor kam šlapeš, všude tu jsou pasti.
Nesnáším krysy!
- Žádné krysy tu nejsou. - Tak dobrý.
Lebky je snědly.
Bezhlavý mniši tě setnou naživu, vzpomínáš?
Proč jsou některé v krabicích?
Protože někteří lidé jsou bohatí a někteří jsou ponecháni, aby shnili.
Dorium Maldoval byl vždy, velmi bohatý.
Díky, že jsi mě sem přivedl, Gantoku.
Bylo mi potěšením. Ušetří mě to problémů s tvým pohřbem.
Nikdo mě neporáží v šachách!
Gantoku!
Haló? Je tu někdo?
Doktor!
Díky bohu, že to jsi ty. Mnichové se proti mně spikli.
No… obávám se, že ano. Trošku.
Řekni mi to přímo, Doktore. Jak moc vážné jsou má zranění?
No…
Ten tvůj výraz!
To je absurdní!
Jiné světy, masožravé lebky, mluvící hlavy.
Nevím proč vás poslouchám.
Protože v jiné realitě jsme my dva přátelé.
A to jste vycítil.
Stejně, jako jste vycítil, že je s časem něco v nepořádku.
- Zmínil jste ženu… - Ano. Dostávám se k ní.
Jaká je? Předpokládám, že bude atraktivní.
Peklo. Na vysokých podpatkách.
Pokračujte.
Není to zas tak špatný.
Teda pokud dají bednu správnou stranou vzhůru.
Mám mediální čip v hlavě už mnoho let,
a wi-fi tady je výborný.
Takže se dokážu zabavit.
- Potřebuju něco vědět o Tichu. - Aha.
Náboženský řád s velkou mocí a zdrženlivostí.
Říkají si strážci historie.
- A chtějí mě mrtvého. - Ne, ne tak docela.
Jen nechtějí, abys zůstal naživu.
Tak to je v pohodě, už jsem se chviličku bál.
Jsi člověk s dlouhou a nebezpečnou minulostí.
Ale tvá budoucnost je nesmírně děsivější.
Ticho věří, že se tomu musí zabránit.
Víš, že jsi mi tohle všechno mohl říct už minule?
Byl to náročný den a usekli mě hlavu.
Co je tak nebezpečného na mé budoucnosti?
Na polích Trenzaloru, u padnutí Jedenáctého,
kdy žádné žijící stvoření nemůžu mluvit lživě či dát špatnou odpověď,
otázka bude vyslovena.
Otázka, která nesmí nikdy být odpovězena.
Ticho padne, když se zodpoví otázka.
Ticho musí padnout, by byl lepší překlad.
Ticho je odhodlané aby otázka nikdy nebyla zodpovězena.
Aby se Doktor nikdy nedostal na Trenzalore.
- Nechápu, co to má se mnou společného? - První otázka.
Nejstarší otázka ve vesmíru, schovaná přímo na očích.
- Chtěl bys vědět, jaká je? - Ano.
Jsi si jistý?
Naprosto jistý?
- No ovšem. - A ti jí řeknu.
Ale ručíš za to hlavou.
Není to má chyba! Vrať mě zpátky!
Au! Spadnul jsem na nos!
Máš tady wi-finu?
Už teď se nudím a navíc mě bolí nos!
Všichni musíme zemřít, Doktore…
Ale ty víc než kdo jiný. Chápeš to, že ano?
Teď už otázku znáš, a víš, že musíš zemřít!
Ale co byla ta otázka?
A proč znamenala vaší smrt?
Dejme tomu, že by zde byl muž, který zná tajemství.
Hrozivé a nebezpečné tajemství, které nesmí být nikdy vyzrazeno.
Jak byste vymazal to tajemství ze světa?
Navždy ho zničil, ještě než bude vysloveno?
Pokud bych musel, tak bych zničil toho muže.
A ticho by padlo.
Slyšel jsem ty slova tolikrát a nikdy mi nedošlo, že je to mé ticho.
Má smrt. Doktor padne.
- Proč jsme tady? - Toto je Senát.
Ale proč jsme opustili vaší kancelář?
No, chtěli jsme se projít, ne?
Myslím, že jsem utíkal. Proč máte revolver?
No…
Jste nebezpečná společnost, Věstče.
Ano. To asi jsem.
Pokračujte ve vašem příběhu.
Doktore, prosím otevři ty dvířka, strašně mě bolí hlava…
A abychom byli upřímní tak to znamená víc než dříve.
Je to jak hrozná zátěž, která prostupuje mou…
Aha.
Proč Tiché jezero? Proč Utah?
Je to stálý bod v čase.
A tím je jednoduší z toho udělat pevný bod.
A tvá smrt je pevný bod, Doktore. Od tohohle nemůžeš utéct.
Utíkal jsem celý svůj život. Proč bych měl přestat?
Protože nyní víš co je v sázce. Proč tvůj život musí skončit.
Dneska ne.
Jaký má smysl to odkládat? Jak dlouho to už odkládáš?
Mám tu menší rozlučkové turné.
Věci na práci, lidé k navštívení, stále tu jsou další.
Můžu vynalézt novou barvu, zachránit Dodo, přidat se k Beatles!
Zdravím to jsem já. Jděte pro něj! Řekněte mu, že jedeme ven a že je to na mě.
Teda krom placení a řízení. Mám stroj času, Dorie…
Pořád to pokračuje. Pro mě to nikdy nekončí.
Běta první na mě stále čeká, aby se mnou utekla.
Můžu pomoct Rose Tylerové s úkolem, můžu jít na všechny pařby Jacka v jedné noci!
- Čas nás všechny dohoní, Doktore! - Pro mě není nikdy pozdě!
Haló?
Doktore, je mi to moc líto. Nevěděli jsme jak vás kontaktovat.
Obávám se, že Brigadýr Lethbridge-Stewart
před pár měsíci zemřel. Doktore?
- Ano. Ano. Chtěl… - Bylo to bezbolestné.
Hodně o vás mluvil, pokud vás to nějak uklidní.
Vždy nás nutil nalévat další sklenku brandy, kdybyste náhodou přišel.
Doktore? Co se stalo?
Nic. Nic.
Jen…
Už je čas.
Určitě byste ty zprávy dokázal doručit sám.
To by zahrnovalo křížení mého vlastního časového proudu… raději ne.
Dle našich záznamů je toto pro vás konec.
Vaše poslední cesta.
Doručíme vaše zprávy. Můžete se spolehnout.
Děkuji vám.
Doktore, ať si o Teselectě myslíte cokoliv,
jsme zastánci práva a pořádku, stejně jako jste byl vždy vy.
Nemůžeme pro vás už nic udělat?
Proč byste to dělal?
Ze všech těch věcí co jste mi řekl, tomuhle se mi chce věřit nejméně.
Proč byste zval své přátele, aby viděli vaši smrt?
Musel jsem zemřít. Ale přece jsem nemusel zemřít sám.
Doktore!
- To jsou Pondovi! - Amy a Rory.
Poslední centurion a dívka, která čekala.
Ať to bylo jakkoliv temné, když jsem se otočil tak tam byli.
Když je čas odejít, vzpomeňte si na to, co opouštíte.
Vzpomeňte si na to nejlepší. A moji přátelé byli vždy to nejlepší.
A řekl jste jim, že se to stane?
Pomohlo by, kdybyste se pořád neptal.
Nemáme moc času.
A ta žena o které jste mluvil, pozval jste jí?
Ahoj, zlato.
Ano, byla tam.
River Song přišla hned dvakrát.
Napoleon mi dal tuhle láhev.
No když říkám dal… hodil.
- Salut! - Salut!
Takže kdy pojedeme do roku 1969?
Všechno bylo připraveno. Musel jsem udělat už jen jednu věc.
Musel jsem pouze zemřít.
Pane bože!
Zůstaňte všichni tady.
Ať se stane cokoliv, nezasahujte.
To je astronaut.
- To je astronaut z Apolla v jezeře. - Dívej.
Takže…
Konečně jsme zde.
Nemohu tomu zabránit. Ten oblek to ovládá.
Ani to nemáš zastavit. Tohle se musí stát.
- Uteč. - Utíkal jsem.
Utíkání mě přivedlo sem.
Pokoušela jsem se s tím bojovat, ale nemůžu, je to moc silné.
Já vím. To je v pořádku.
Tady zemřu.
Tohle je pevný bod, tohle se musí stát, tohle se musí vždy stát.
Neboj se…
Ani si na to nebudeš pamatovat.
Podívej se támhle.
To jsem já.
Jak tam můžu být?
To jsi ty z budoucnosti.
Odsouzená za vraždu, na kterou si pravděpodobně ani nemůžeš vzpomenout.
Mou vraždu.
Proč bys to dělal?
- Donutit mě se dívat? - Abys věděla, že je to nevyhnutelné.
A odpouštím ti. Navždy a naprosto ti odpouštím.
- Prosím, má lásko. Prosím, prostě uteč! - Nemůžu.
- Čas může být přepsán. - Neopovažuj se.
Sbohem, River.
- Ahoj, zlato. - Co jsi to udělala?
No, myslím, že jsem právě vyčerpala svůj zbraňový systém.
Ale tohle je pevný! Tohle je pevný bod v čase.
Pevné body můžou být přepsány.
Ne, to nemůžou, jasně, že nemůžou, kdo ti to plácnul?
- Tak? Co se stalo? - Nic.
Nic?
Nic se nestalo. A poté se to dělo stále.
A nebo pokud preferujete, stalo se všechno a najednou
a nikdy to neskončilo. Čas umírá.
Bude 17:02 na celou věčnost.
- Jehla zaseknutá na desce. - Na desce?
Bože, chlape, to jste neslyšel o stahování?
Pravil Winston Churchill.
Kouř ze zbraně. To je kouř ze zbraně!
Zdá se, že jsem z ní vystřelil.
- Zdá se, že jsme se bránili. - Nerozumím tomu.
Stvoření, které vedou Ticho.
Úžasná stvoření… jsou neprůstřelní vůči vzpomínkám.
- Ale co to znamená? - Nemůžete si je zapamatovat.
V momentě co se otočíte, zapomenete, že tam vůbec byli.
Nepanikařte. V malém počtu nejsou zas tak obtížní.
Jdeme!
Jdeme! Jdeme! Nepřestávejte koukat na Ticha!
- A nevypínejte své oční mechaniky. - Kdo sakra jste?
- Identifikujte se! - Pond. Amelia Pond.
Ne!
Je na naší straně. Je to v pohodě.
Ne!
Ne, Amy. Amy. Proč to nosíš?
Vláda se znovu omlouvá za rozsáhlá radiová rušení
způsobené slunečními zářemi a skvrnami na slunci.
Amy?
Ty omračovací zbraně nejsou zábavné. Promiň.
Chtěla jsem se vyhnout dlouhým rozhovorům.
Musíš, ale vstát, za chvíli budeme v Káhiře.
Amy Pond!
Amelie Pond z Leadworthu, prosím poslouchej mě.
Vím, že se to zdá nemožné, ale ty mě znáš.
V jiné verzi reality jsme nejlepší kamarádi.
Cestujeme spolu, prožíváme dobrodružství…
Amelia Pond!
Vyrostla jsi s časovou trhlinou na zdi tvého pokoje.
Dokážeš vidět, co ostatní ne. Pamatovat si na věci, co se nikdy nestaly.
A když se budeš snažit, opravdu, opravdu snažit, tak budeš moct…
- Vypadáš hrozně. - Ty vypadáš úžasně.
Ty taky. Ale neboj se, to brzo napravíme.
Geronimo!
Dobře, už se můžeš otočit. Jak vypadám?
- Cool. - Vážně?
- Ne. - Ale máš cool kancelář.
Proč máš kancelář?
Jsi nějaká zvláštní šéfovská agentka? Ale nejsem si jistej tou páskou.
Není to páska. Čas se pokazil. Někteří z nás si toho všimli.
Dělá na tom celý tým… Však uvidíš.
A máš kancl ve vlaku, to je tak cool!
Můžu mít taky kancl? Nikdy jsem ho ještě neměl. Nebo vlak.
- Či vlak lomeno kancl. - Bože, ty jsi mi tak chyběl!
Dobře, objímání a scházení. Kde máš Římana?
Myslíš Roryho? Mého manžela Roryho?
Tohle je on, že ano? Nemám ponětí, nemůžu ho najít.
- Moc ho miluju, že jo? - Očividně.
Pořád si zapisuju a kreslím různé věci.
Je těžké si vzpomenout…
To není tvá chyba, čas se pokazil.
Pamatuješ si proč?
- Břeh jezera. - Tichého jezera. Utah. Zemřel jsem.
Ale nezemřel jsi. Pamatuji si to dvakrát s různými konci.
Dvě odlišné verze stejného okamžiku, obě se odehrály ve stejné chvíli.
Čas se rozdělil.
A teď se na to podívej. Celá historie se odehrává v jedné chvíli.
Záleží na tom?
- To to nemůže zůstat takhle? - Čas se nejenom zastavil.
Rozpadá se.
Bude se to šířit a šířit a celá realita se prostě rozpadne.
Madam, za chvíli dorazíme.
Oční mechaniky, musejí být aktivovány hned jak vystoupíme.
Děkuji vám, kapitáne Williamsi.
Ahoj.
Zdravím, pane. Rád jsem vás poznal.
Kapitán Williams je nejlepší z nejlepších. Bez něj bych nedokázala žít.
- Ne. - Co se děje?
Amy… svého Roryho najdeš. Vždycky ho najdeš.
- Ale musíš se skutečně koukat. - Vždyť se koukám.
Má Amelie Pond. Nikdy se nekoukáš dostatečně.
Proč jsi starší?
Pokud opravdu čas zastavil, tak jak můžeš stárnout?
Čas se pro mě nezastavil. Každý výbuch má své epicentrum.
A to jsem já.
- Já jsem to, co je špatně. - Co je s tebou špatně?
Jsem pořád naživu.
OBLAST 52
Musíte si to nasadit, pane.
Páska přes oko. K čemu?
- Není to páska. - Je to oční mechanika, pane.
Komunikuje přímo s paměťovým centrem vašeho mozku.
- A chová se jako externí úložiště. - Jediná věc, která na ně funguje.
Protože žádná živá bytost si na ně nedokáže vzpomenout.
Ticho.
Chytili jsme jich už přes sto…
- a všechny držíme zde v pyramidě. - Jo.
Už jsem se s nimi setkal. Vždy mě zajímalo, jak vypadají.
Tak si nasaď oční mechaniku a tu informaci získáš.
- Ale jen po tu dobu, co jí budeš nosit. - Ticho mají lidské služebníky.
- A všichni nosí tyhle. - Musí.
Tudy.
- Zdá se, že si vás všímají. - Jo, To jo.
Tak proč už je lidská rasa nezabíjí na potkání?
To byla jiná realita. K čemu jsou ty nádrže?
Dokáží čerpat elektřinu z čehokoliv, tak útočí.
Ta tekutina je izoluje.
- A nelíbí se mi, jak na vás zírají. - Mě taky ne.
Jsem si jistý, že o nic nejde, ale měl bych to zkontrolovat.
Už dlouho nebyli tak aktivní.
Běžte nahoru a zkontrolujte zabezpečení nádrží.
A poté i ostatní podlaží. Ať je všechny zkontrolují.
Můžete jít, madam.
Děkuji vám, kapitáne Williamsi. Doktore, tudy.
Kapitán Williams, milej chlapík. Jak se jmenuje křestním?
Kapitán. Tudy.
Jen nám dej chviličku, jen musím… něco zkontrolovat… madam.
Jsme tu. Už je na cestě.
Loajální voják čekající až si ho všimnou stále stejný vzor, proč tomu tak je?
Pardon?
Tvoje šéfka, měl bys jí pozvat ven, má tě ráda. Říkala mi to.
Opravdu, pane?
A co říkala?
Tak nějak obecně naznačila.
- Co přesně řekla? - Řekla, že jsi pan Sexy…chtík.
A, že by s tebou ráda šla ven na…
esemeskování a buchtičky.
- Tohle jste ještě nikdy nedělal, co? - To teda ne.
Uvidíme se brzy, pane.
Ano.
Jdeme Doktore, je čas potkat nějaké staré přátele.
Pozor všemu personálu.
Prosím, zkontrolujte všechny přiřazené zadržovací jednotky.
Měla jste pravdu.
Jen jeho přítomnost způsobila, že se smyčka rozšířila skoro o čtyři chronony.
Ahoj, zlato, jsem doma.
V takovouhle hodinu?
Smrt času. Konec času.
Konec nás všech. Proč jsi nemohl prostě umřít?
Udělal jsem, co jsem mohl, drahá. Ukázal jsem se tam.
V dnešní době ani ty psychopaty nepochopíte.
Žeru, co si udělala s pyramidou.
- Jak jsi tohle všechno sebrala? - Halucinogenní rtěnka.
Udělala úplné divy na prezidenta Kennedyho. A Kleopatra je měkkota.
- Vždy jsem si to myslel. - Zmínila tě.
- Co říkala? - Nemiř na mě tou zbraní!
- A udělala jsi to? - Nakonec jo.
Opravdu se na tohle flirtování musím koukat?
Byla to taková začátečnická chyba, že Madam Kovarian?
Vzít dítě, vychovat jí v perfektního zabijáka, představit jí Doktorovi.
Do koho jiného, bych se mohla zamilovat?
To není vtipný River. Realita je smrtelně kompromitovaná.
- Řekni mi, že tomu rozumíš. - Chceš večeři?
Nemám na to čas.
Nikdo ho nemá, protože dokud žiju, tak čas umírá.
Kvůli tobě, River.
Kvůli tomu, že jsem odmítla zabít muže, kterého miluju.
Opravdu mě miluješ, drahá? To je tak sladké! Není to sladké?
- Pojď ke mně! - Chopte se ho!
Nejsem hloupá, zlato.
Vím, co se stane, pokud se dotkneme.
- Sundejte ho ze mě! Sundejte ho ze mě! - Doktore, ne, pusť jí!
- Prosím, Doktore, pusť jí! - Hýbe se. Čas se hýbe!
- Sundejte ho ze mě! - Doktore!
Omlouvám se River, to je jediný způsob!
- Spoutejte ho. - Jak to, že máš vždycky pouta?
Je to jediný způsob, River. Jsme opačné póly narušení.
Pokud se dotkneme, zkrátíme rozdíl a čas zase začne.
- A já tě budu zabíjet u jezera. - A čas se nezhroutí.
Hodiny budou tikat, realita bude pokračovat. Jinak to nejde.
Neřekla jsem opak, zlato.
O nás dvou bylo tolik teorií, víš?
- Nepodstatný drby. - Archeologie.
To je to samí.
Jsem ženou, co si tě vezme, nebo ženou co tě zabije?
Já si tě nechci vzít.
- A já tě nechci zabít. - Tohle není sranda.
- Není, že ne? - Doktore, co je to?
Pyramida nad námi.
- Kolik Tich jste do ní uvěznili? - Žádné.
Nejsou uvěznění, ani nikdy nebyli.
Čekali na tohle, Doktore…
na tebe.
Jsou venku! Všichni!
Nikdo se sem nedostane! Madam, moji muže by měli
být schopni to tu uzavřít, máme početní přesilu.
A nosíte oční mechaniky, založené na té mé. Hups!
Co tím myslíš?
Pomoz jí! Pomoz jí!
Je mrtvá.
Pásky dolů, hned si je sundejte!
Ticho by nikdy nedovolili získat vám výhodu,
aniž by jí získali oni.
Efekty budou pro každého jiné…
buď smrt či vysilující bolest.
Ale dostanou vás všechny, jednoho za druhým.
Co to děláte? Ne, to jsem já…
Nebuďte hloupí, potřebujete mě.
Nechte toho, nechte toho!
Mohli bychom to ihned zastavit.
- Sundejte to ze mě! - Amy řekni jí to!
Na něčem jsme pracovali. Nech nás ti to ukázat.
Nemůžete nic udělat. Můj čas vypršel.
Děláme to pro tebe!
Takže lidi kvůli mě umírají. Za tohle ti nepoděkuju.
- Jen se na to podívej! - Prosím!
- Kapitáne Williamsi, jak dlouho máme? - Jen pár minut.
To stačí.
Půjdeme do místnosti s čidlem na vrcholu pyramidy.
Doufám, že jsi připravený šplhat.
Počkám tady, získám vám co nejvíc času to půjde.
- Musíš si to sundat. - To nemohu, madam.
- Mohl bych zapomenout, co se blíží. - Ale mohlo by se to kdykoliv spustit.
Už se to aktivovalo, madam.
Ale jsem vám k ničemu, když si nic nebudu pamatovat.
Musíte hned odejít, madam.
Ano. Ano, děkuji kapitáne Williamsi.
Rory Williamsi, muži co umírá stále dokola,
zemři ještě jednou s myšlenkou, že se pro tebe nikdy nevrátí.
No tak, vstávej!
Jsi v pohodě?
Amy… pomoz mi.
Vzala jsi mi mé dítě.
A ublížila jí. A nyní je dospělá a je v pořádku,
ale já své dítě už nikdy neuvidím.
Ale stejně mě zachráníš.
Protože ON by to udělal,
a ty bys nikdy neudělala nic, co by zklamalo tvého drahého Doktora.
Madam, musíme jít… hned!
Doktor je mi drahý, v tom máš pravdu.
Ale víš co ještě je, Madam Kavarian?
Jinde.
River Song nedostala všechno od tebe… zlato.
Takže my dva bychom si někdy měli zajít na skleničku.
Dobře.
- A vzít se. - Fajn.
Co to je?
Timey-wimey nouzový maják, kdo ho postavil?
Jsem dítě TARDIS, rozumím fyzice.
A to je všechno co máte? Nouzový maják?
Posílala jsem ven zprávu. Nouzové volání.
Ven mimo časovou bublinu, kde se vesmír stále otáčí.
A poslala jsem zprávu všude, do budoucnosti i minulosti,
na počátek i konec všeho.
"Doktor umírá. Prosím, prosím pomozte."
River. River tohle je směšný.
To by pro nikoho nic neznamenalo. To je šílený! Ne, horší! Pitomý!
Ztrapňuješ mě.
Zabarikádovali jsme dveře, máme pár minut.
Řekni mu to, River.
Ty zprávy o skvrnách na slunci a solárních záření.
Jsou špatné, žádné totiž nejsou.
Není to slunce, ale ty. Obloha plná milionů
milionů hlasů, říkající "ano, samozřejmě, že pomůžeme."
Ovlivnil jsi tolik životů.
Zachránil tolik lidí. Opravdu sis myslel, že až nastane tvůj čas,
že bys musel udělat víc než požádat?
Rozhodl jsi, že vesmíru je lépe bez tebe,
- ale vesmír nesouhlasí. - River.
Nikdo mi nemůže pomoci.
Pevný bod byl upraven, čas se rozpouští.
- Nemůžu tě nechat zemřít. - Ale já musím zemřít.
Sklapni!
Nemůžu tě nechat zemřít, aniž bys věděl, že jsi milován.
Tolika lidmi a tak moc.
A nikým víc než mnou.
River. Oba víme, co to znamená.
Jsme středisko exploze, která pohltí realitu.
Miliardy miliard životů budou trpět a zemřou.
Já budu trpět, když tě zabiju.
Víc než všechno živé ve vesmíru?
Ano.
River, River, proč jsi to musela udělat?
Melody Pond… vaše dcera. Doufám, že jste oba hrdí.
Nevím, jestli tomu rozumím…
Vzali jsme se, měli dítě a to je ona.
Dobře.
Amy, rozpoutej mě.
Dobře, potřebuju kousek látky.
Asi tak 30 centimetrů postačí.
Jako bych nic neřek. River, vezmi si jeden konec a omotej si to kolem ruky.
- A drž to směrem ke mě. - Co to dělám?
Jak jsi řekla. Jsme uprostřed bitevní zóny, takže to musíme zrychlit.
Kapitáne Williamsi, řekni: "Souhlasím a s radostí předávám."
- Souhlasím s čím? - Prostě to řekni. Prosím.
Souhlasím a s radostí předávám.
Potřebuji, abys to řekla taky. Matko nevěsty.
- Souhlasím a s radostí předávám. - Takže, River.
Něco ti pošeptám do ucha.
A musíš si to zapamatovat velice, velice pečlivě.
A nesmíš nikomu říct, co ti řeknu.
Právě jsem ti řekl své jméno.
A je to, River Song.
Melody Pond.
Jsi ženou, která si mě vzala.
A ženo, mám prosbu.
Tento svět umírá a je to má chyba.
A nesnesu to už další den. Prosím, pomoz mi.
Jinak to nejde.
Tak to můžeš políbit nevěstu.
A bude to dobrej polibek.
To by měl bejt.
A odpouštím ti. Navždy a naprosto ti odpouštím.
Tik tak, čas nepočká. dal jí vše co mohl.
Tik tak, čas nepočká. A nyní vězení River čeká.
Slyšela jsem, že dvě míle odsud je podivná přeháňka meteoritů…
- Takže jsem nám sehnala láhev. - Děkuji, drahá.
Tak kde jsme?
Právě jsem slezla z Byzance.
Byla jsi tam. Tak mladá, bez ponětí kdo jsem…
Taková jsi zábavná. Kde jsi ty?
Doktor je mrtvý.
- A jak to zvládáš? - Jak asi?
- No, to nemůžu vědět, pověz mi to. - Někoho jsem zabila.
Madam Kovarian, chladnokrevně.
V opuštěné časové linii, ve světě, který nikdy nebyl…
Jo, no, pamatuju si na to, takže se to stalo. Zabila jsem jí.
Co to ze mě dělá?
Potřebovala bych si promluvit s Doktorem, ale nemůžu co?
Pokud bys mohla, změnilo by se tím něco?
Ale je mrtvý, takže nemůžu.
Ach, matko… samozřejmě, že není.
Ne, pro tebe, že? Potkáváš jeho mladší
verze, běháte spolu, prožíváte dobrodružství.
Ano… ale to jsem nemyslela.
Tak co jsi myslela?
Dobře.
Řeknu ti něco, co bych pravděpodobně neměla.
Doktorovo poslední tajemství.
Nechceš vědět, co mi to pošeptal do ucha?
- Pošeptal ti své jméno. - Ne, jeho jméno to nebylo.
- Ale bylo. Řekl to. - Pravidlo první?
- Doktor, lže. - A já taky…
Pořád, musím. Spoilery.
Předstírám, že neznám svou matku.
Předstírám, že jsem nepoznala skafandr na Floridě.
Co ti to pošeptal do ucha?
Ten muž, stále přede všemi o krok napřed.
- Vždy má plán. - River, co ti řekl?
River!
Není mrtvej! Není mrtvej!
Určitě, River? Jsi si skutečně, skutečně jistá?
Jistě, že ano. Jsem jeho žena!
Ano! A já jsem jeho… tchýně.
Tatínku, myslím, že maminka potřebuje ještě skleničku.
Jo.
Kdo mě to nese?
Požaduji to vědět… Jsem hlava, mám svá práva!
A chci tentokrát mít otevřená dvířka.
Požaduji mít otevřená dvířka!
Jsi to ty?
Jsi to ty, že ano?
Jsi to ty, cítím to.
Ale jak jsi to udělal?
Jak jsi jen mohl utéct?
Nemůžeme pro vás už nic udělat?
Vlastně, když o tom tak přemýšlím…
Podívej se mi do oka.
Teselecta. Doktor v Doktorově kostýmu.
Čas říkal, že musím být na té pláži
tak jsem se na tu příležitost oháknul, skoro mě na té loďce ožehlo.
Takže je všechny necháš si myslet, že jsi mrtvý?
Je to jediný způsob. Tak na mě můžou všichni zapomenout.
Stal jsem se příliš nápadným, Dorie. Příliš hlučným.
Je na čase navrátit se zpět do stínů.
A doktorka Song? Ve vězení po celé ty dny?
Co se týče dní, ano. Co se týče nocí…
No…
To je jen mezi mnou a jí, ne?
Tolik tajemství, Doktore.
Samozřejmě, ti pomohu, je udržet…
No, nikam se nechystáš, že ne?
Ale stejně jsi blázen. Pořád to na tebe čeká…
Pole Trenzaloru, padnutí Jedenáctého.
A ta otázka!
Sbohem, Dorie.
První otázka!
Otázka, která nikdy nesmí být zodpovězena, schovaná přímo na očích.
Otázka od které jsi utíkal po celý život.
Doktor kdo?
Dok…
tor… kdo?
Překlad: Blackthunder
www.doctorwho.cz
Doctor Who se vrátí o Vánocích 2011