Tak už to zabalíme?
- John Joe na mě bude muset počkat. - Jen běž, já zavřu.
Kdy tu elektřinu opraví? Včera jsem se ani nemohla koukat na telku.
- John Joe čeká. Projdu i šatny. - Díky, Shono.
Na ledničce máš seznam.
- Viděl jsem. - A máš i očíslované jídlo.
Sophie, přece mi nemusíš číslovat jídlo.
Je to jen návrh. A možná ti zavolá máma.
- Možná? - A tvoje máma. A můj táta. A ještě pár lidí.
Já si poradím sám! Teď už běž a odpočiň si. Potřebuješ to. Miluju tě.
Já tebe taky. A díky. Já vím, že si poradíš.
- A jen možná jsem na ledničku nakreslila pár šipek. - Už vážně běž.
Haló?
Promiňte, ale už zavíráme.
Dvě minuty, dobře?
Nevolám jen tobě, mami. Posílám zprávu celýmu světu:
Craig Owens si poradí sám.
Nikdo mi nepřijde na pomoc.
Zavolám ti zpátky.
Poradím si sám...
Poradím si sám!
Nazdar, Craigu! Jsem zpátky!
To snad ne! Jak mohla zavolat i tobě?
Kdo jako? Nikdo mi nevolal. Předělali jste to tu!
- Nelíbí se mi to. - Je to jiný dům. Přestěhovali jsme se.
- To bude ono! - Doktore, co tu děláš?
Řekl jsem si, že zaskočím na návštěvu. Jak se vede?
Dobře.
Teď bych měl říct "já taky", ne? Tak já taky. Pozdravuj Sophie. Měj se!
Něco tu hapruje.
Poradíš si sám, ale...
Nejsi tu sám.
Zvýšená hladina síry. A koukni, jak to tady vypadá. Co mi ještě tajíš?
- Doktore, prosím! - Pšt! - Sám si pšt!
Haló, kdo je tu?
Ať jsi kdo jsi, padej z téhle planety!
Probudil jsi ho!
Haló?
V pořádku?
ČAS SE KRÁTÍ
- Takže když sis chtěl poradit sám... - Myslel jsem s dítětem, samozřejmě.
Všichni si myslí, že si neporadím, což není fér, protože... já si neporadím!
Nedokážu to! Vždyť pořád brečí. Nedá se vypnout?
- Lidi ne. A že jsem to zkoušel. - Ne, děti!
To máš jedno. Občas ale zabere tohle:
- Můžeš mě to naučit? - Spíš ne. - Ale no tak. Já tohle vůbec neumím.
- Co jako? - Otcovství!
Ve všech knihách ti řeknou, že stačí poslouchat instinkty. Jenže já žádný nemám!
Celej tenhle víkend je o tom, abych ostatním dokázal, že si poradím.
Takže jak jste ho pojmenovali? Budu v rozpacích?
Ne, vážně se nejmenuje Doktor!
- Ani jsem to nečekal. - Jmenuje se Alfie. A co tu vůbec děláš?
Ano, Alfie se mu líbí. I když má radši Bouřňák či Vládce Všeho.
Co prosím?
Tak si říká.
- Jak to víš? - Mluvím s miminama.
Pochopitelně!
Ani nevím, kdy chodí spát. A to jsem jeho táta!
Diví se, kde má mámu. Kde je Sophie?
Odjela na víkend s Melinou. Potřebuje si odpočinout.
- To je tvůj táta. Nebudeš mu přece říkat "ne-máma". - Ne-máma?!
To jsi ty. A taky já. A všichni ostatní jsou...
"nevolníci".
To je krapet nešťastné.
- Proč tu vůbec jsi? - Jen jsem zaskočil pozdravit.
Nemusíš. Nahoře je skutečný pokoj.
A všichni sousedé jsou pozemšťani. Nebo mám snad vetřelce v lednici?
Jen jsem tě chtěl vidět. Celými mými srdci.
Delší dobu jsem teď sám. Dělám objížďku na rozloučenou.
Pak jdu na Vyrovnání Exedoru.
Vyrovnání Exedoru?
17 galaxií v dokonalé rovnováze. Paráda, nemůžu to zmeškat.
Doslova nemůžu. Je to uzamčený v časové stázi.
Skočím s TARDIS přímo dovnitř, pokud se trefím do správnýho data, jakože jo.
Takže jsem pozdravil, zasmáli jsme se, a já zase vyrazím. Takže toho si nevšímej.
- Čeho? - Ničeho.
Něčeho sis všiml.
Zase máš ten všímavej výraz. Ten mě děsí ve spánku!
Ne, s všímáním už je utrum.
Tohohle jsem si taky nevšiml. Jdu. Měj se, Craigu. Měj se, Bouřňáku.
Počkej. Můžeš na něj ještě udělat to "pšt"?
Ne, zabírá to vždycky jen jednou a pouze u duševně zaostalých tvorů.
Co jsi vlastně myslel tou objížďkou na rozloučenou?
Odcházím. Ničeho si nevšímám. Odcházím! Nevšímám! Odcházím!
Všímám si snad? Nevšímám!
A už vůbec teď nesonikuju elektrický výkyvy!
Kušuj! Jen jsem zaskočil za známým.
Poslední, co teď potřebuju, je zachytit stopy energie po teleportu. Odcházím!
Se zachraňováním jsem skončil!
Teď odejdu.
A letíme nahoru! A letíme dolů! Za pouhých 49,99, což je sice zlodějna, ale jsou to peníze
vašich rodičů, ne moje. A lepší, než to utratit za nuďárny jako je zelenina nebo lampy!
Ano, Sophie. Zvládám to. Užij si víkend.
Žádnou paniku, ale asi nad tím ztrácím kontrolu.
Taky tě miluju.
Dámy a pánové, teď nadešel čas rozprchnout se za svými rodiči/opatrovníky.
Zkuste oddělení lamp!
Co ty tu děláš?
Pracuju teď v obchoďáku. K tvým službám.
Dali mi štítek s mým jménem, kdybych ho náhodou zapomněl. Což se stává.
Vždyť jsi odcházel.
Vyrovnání Éteru, ne? Prý jedinečná podívaná.
Radši jsem vzal práci v obchoďáku. Musíš žít přítomností!
- Nechceš Yappyho? - Cože?
Robotího psa.
Já teda míval zábavnějšího.
Vypadáš děsně!
Vůbec jsem nespal.
Pořád jen brečí. Dokonce jsem mu i večer zpíval.
Jo tohle. On si myslel, že taky brečíš.
Oka nezamhouřil. Yappy, rozluč se s Craigem a Bouřňákem!
"Ahoj, Craigu! Ahoj, Bouřňáku!"
Co to bylo? Jsi tu z nějakýho důvodu. Něčeho sis všiml a teď to vyšetřuješ.
- A že jsi to ty, bude to nebezpečný a mimozemský. - Nemuselo by být.
- Doktore, já tu žiju. I můj syn! Musím to vědět. - Ale nemusíš.
Sheila Clark je od čtvrtka nezvěstná.
Atifa Ghoshe naposledy viděli v pátek. Toma Lukera v neděli.
- Proč to není na hlavní stránce? - Tam je rozhovor s Ninou,
co ji vykopli z Británie má talent.
Jsou na stranách 19 a 22. Nikdo si jich ale kvůli Ninině,
dle mého názoru velmi inspirativní emocionální cestě, nevšiml.
- Co dál? - Ty podivný výkyvy proudu, co se dějí během těch zmizení.
To jen městská rada zavádí nové kabely, ne?
No jasně. Záhada vyřešena. Ztrácím tu čas. Ty se vrať domů a já letím na Exedor.
Sbohem. Tady máš výtah.
- Je mimo provoz. - Už ne. Vidíš? K službám.
Píšou tu "nebezpečí!"
- Ale prdlajs. Výtahy nejsou nebezpečný! - Vypadám, že jsem blbej?
Kušuj, Bouřňáku.
No dobře.
Je toho víc.
Ale zůstane to jen mezi námi. Nechci strašit zákazníky.
Někdo v tomhle obchodě využívá teleport.
Tak odtud mizí ti lidé. A ano, záznamy z kamer někdo vymazal.
Teleport?
Jako Scottyho teleport ze Star Treku?
Přesně.
Někdo tu používá Scottyho teleport.
Může být maskovaný za cokoliv.
Ale teleport v obchoďáku? To je směšný!
Co to bylo? Zase ty světla?
Ano, nic víc. Jenom světla.
- Proč to říkáš takhle? - Jak jako?
- Tím nervózním hlasem. - Dívej se na mě, Craigu.
- Pořád sleduj mě. - Proč? - No, protože tě miluju!
- Ty mě miluješ? - Jistě. Vždycky jsem tě miloval!
- Překvapuje tě to? - Ty mě chceš políbit?
Jasně. Líbilo by se ti to? Jsem trochu ze cviku, ale to se podá.
Doktore, přestaň. To přece... Pane bože!
Nebo se můžeme jen držet za ruce!
- Co se to děje? - Především tě nemiluju. Možná jen jako kamaráda.
A co je tohle?!
- Rychlá výměna. - Co se to teď stalo?!
Připojili teleport k výtahu. Ale zablokoval jsem ho. Už ho nepoužijí.
Zůstanou zaseklí na své lodi.
Co to bylo za věci?
Kyberlidé.
Loď? Jako vesmírná? My jsme byli ve vesmíru?!
Někde tam musí být, ale nemůžu ji zaměřit. Nějak se asi kryje.
- Zablokoval jsi to. Nevrátí se. - Jen jsem nám získal trochu času.
Musím zjistit, co mají za lubem, abych je mohl zastavit.
Ale pokud jsou zlí a mají teleport, proč nás ještě neobsadili?
Vezmi Alfieho a běžte.
- Ne! - Ne?
Od posledně si pamatuju, že umírali lidé, co tě neznali.
Pro mě a Alfieho to bude nejbezpečnější u tebe.
- Opravdu? - Ano. Ty vždycky zvítězíš a přežiješ.
Bejvávalo.
Můžu ti pomoct. Zůstanu tu s tebou.
No dobře! Možná to ještě pořád platí.
Jde se vyšetřovat. Teď nám ještě bezprostředně nic nehrozí.
- Dobré odpoledne, Val. - Zdravím.
Kde mám jako vyšetřovat?
Porozhlídni se. Poptej se.
Lidi s tebou mluví, pokud s sebou máš dítě.
Proto si s sebou zpravidla beru člověka.
- Takže jsem tvoje dítě? - Přesně tak.
Snad se neurazíte, když vám řeknu, že vám to s partnerem a tím miminkem moc sluší.
"Partnerem", to se mi líbí. Je to lepší než společník?
To zní staromódně. Dneska už se za to nemusíte stydět.
Nevšimla jste si tu poslední dobou něčeho podezřelého?
Mary Warnock viděla Dona Petheridge, jak se ocicmává s Andreou Groom, když měl být na golfu!
Možná to přeci jen nebyl tak dobrý nápad.
A pak je tu ta divná stříbrná krysa.
Co to?
Fajn, Alfie. Tatínek bude vyšetřovat, tak se tvař mile a nech mě mluvit.
Dobré odpoledne. Můžu vám pomoct?
Jsem Craig.
- Můžu vám položit pár otázek? - Cože?
Jen tak mezi námi.
Nevšimla jste si tu něčeho divného?
- Zvláštního? - Cože?
- Povězte mi o tom spodním prádle. - Georgi!
Nazdar, Georgi.
Pěkná uniforma.
Stříbrná krysa?
- S červeně svítícíma očima. - Pak si odbzučela pryč.
- Chtěla jsem jednu pro synovce, ale prý tu nic takového ani neprodáváme. - To teda doufám.
Tak co to tedy bylo?
Mohu vám pomoct, pane?
Všiml jste si, jak mám roztomilé dítě?
Už jsme stejně na odchodu.
Co je to za randál?
To bude můj partner!
- Rád si prohlížíte dámské prádlo, pane? - Omlouvám se. Alfie, no tak.
Je to úchylák!
- Nazdárek! Jsem tu k službám! - Doktore! - Neviděl tu někdo stříbrnou krysu?
Ani jsem to nečekal. Už se znáte s mým kamarádem Craigem!
- Pěkná uniforma, Georgi. - Díky, Doktore!
Pokud je tu s vámi, tak je to v pořádku.
Myslela jsem, že na mě doráží. To by mi tak ještě scházelo.
Shona nedošla do práce, takže makám i za ni.
Prosím, musíš mě to naučit.
Moment, beru zpět.
Moje vedoucí. Dneska vůbec nedošla do práce.
Kde jsi ji viděla naposled?
Jak ty to děláš?
To musí být nějaká mimozemská hypnotická moc, co máš nad lidma, aby tě milovali.
Kéž by, Craigu.
Pardon.
- Být vámi, zkusím ty červené. - A nemám pravdu?
Ty mě miluješ a nijak jsem tě nezhypnotizoval.
Nemiluju tě! Nezačínej zase.
Jasně že jo. Jsme partneři.
Jenže já dělal přesně to co ty a málem mě za to zavřeli!
- Bouřňák si myslí, že by sis měl víc věřit. - Bezva, hodnotí mě už i moje dítě.
Přímo tady unesl Kyberčlověk včera večer Shonu.
Kyberčlověk? Nebyla to jen stříbrná krysa?
Není to krysa.
Je to kyberlez!
Nemachruj jen protože neznám terminologii.
Kyberlezy jsou infiltrátoři. Malý a smrtící. Schraňují energii jako včely pyl.
Jeden z nich odtud čerpal elektřinu.
Ale proč obchoďák? Proč ne jadernou elektrárnu?
Tak se ho zeptáme. Počkáme do zavíračky a pak si na něj počíháme.
A to všechno je jen náhoda?
- Co jako? - Vetřelci v Colchesteru. Pokaždé, když tě potkám, jsou tu vetřelci.
Není to moje vina, Craigu.
- V tuhle dobu si dává šlofíka. Varoval tě. - Promiň, že nemluvím s miminama!
Jedny pojistky jsou u šaten.
- Což ty samozřejmě víš! Jdeme, Alfie. - Craigu, je to náhoda!
To se stává. Tak se vesmír...
- Můžete se mi podepsat? - Jasně.
- ... baví. - Jak se jmenuješ?
- Máš pěnou čelenku. - Děkuji.
- Tady to máš. - Díky.
PETRICHOR - pro dívku, co nechce čekat
Tak kdepak tě máme, kyberlezi?
Nemůžeš to ztlumit?
Ne, je to sonický šroubovák.
Sonický, čili hlasitý!
Vezmi si tohle, dostal jsem to s 10% slevou.
- Na co mi to bude? - Alfie tě chce u sebe. Trvá ti to, když tě volá.
Kdy mě přestane komandovat?
Nikdy. Tomu se říká rodičovství. Nemohl sis sehnat hlídání?
Ne, jakoukoliv. Nemusí to být přímo kočka.
Všechny jsem na tenhle víkend odvolal.
To jsem ještě nevěděl, že se bude konat invaze Kyberlidí!
Divný, musí být v úsporným režimu. Nebo jsem lepší, než si pamatuju.
To je ono?
Je to docela roztomilý. Alfie, koukni.
Železná krysa, skutečná tlama, ...
Přestaň řvát!
Rychle!
Georgi!
Doktore!
- Co se stalo? - Dostal jsem náklaďák... nakládačku.
Kyberčlověk zabil George a vzal ho zpátky na loď.
Kyberlidé? Ale říkal jsi...
Já vím. Nakecám toho spoustu... Ale odblokovat ten teleport jim mělo trvat pár dní.
- Jsi v pořádku? - Měl bych být mrtvý. Ta jeho ruka už musela být z náhradních dílů.
- Museli konvertovat ty unesené. - Konvertovat v Kyberlidi?
Konvertovat v Kyberlidi?
- A proč to neudělali tobě? - Nejsem zrovna kompatibilní. Jenže proč používají náhradní díly?
- Čím víc toho vím, tím menší smysl to dává. - Pokud jsou tu Kyberlidé, nejsme v bezpečí.
- Zpět na základnu. - My máme základnu?
Kde jsme ji vzali?
Jdu koupit mlíko. Víš co dělat, když bude brečet.
- Ne. - To ani já!
Nazdar, Bouřňáku. Tady Doktor.
K službám.
Tiše, běž spát.
Myslím to vážně.
Máš se na co těšit, víš to?
Normální pozemský život.
Hypotéka, od desíti k pěti.
Neustálý pocit duchovní prázdnoty.
Tak si nech ty slzy na potom.
Ale ne!
To bylo mrzutý.
Ne, bylo to starý!
Však já jsem starý, Bouřňáku.
Tak starý. Tak blízko konci.
Ale ty, Alfie Owensi, jsi tak mladý!
A všechno máš teprv před sebou.
Můžeš být čímkoliv.
Mohl by ses procházet mezi hvězdami.
Takhle ale nevypadají. Jsou mnohem zajímavější.
Když jsem byl zhruba ve tvém věku, taky jsem snil o hvězdách.
V jazyce tvého věku bych snad i mohl říct, že jsem prožil svůj sen.
Ovládl jsem jeviště a vydal mu ze sebe 110 %.
Doufám, že si život užiješ alespoň tak, jako já.
Tvůj táta se přece snaží.
Já vím, že to není jeho vina. Holt to není maminka.
To ani já!
Alfie, proč se za mnou ozývá to zlověstné pípání?
No to teda ne!
Musíme utéct! Jen jsem ho omráčil.
Všechno bude dobrý, Alfie.
Půjdeme ven. Neboj se.
Jsem zpátky!
No tak, Craigu! Zvedni to!
Craigu, neboj. Alfie je v pořádku. Ale za žádných okolností nechoď do domu.
Ale ne!
Pomoc!
- Kde je Alfie?! - Je v bezpečí.
Snad už jsem našel správnou frekvenci na vypnutí.
Zab to!
Fajn, teď uhni!
Craigu, plech na pečení!
Drž ho!
No jasně, musí se krýt metastatickou energií!
Klid, na to mám apku. Pryč z cesty!
Úspěch. To bylo parádní. Jsi fakt docela silák.
- Měl tě určitě dostat. - Určitě je po něm?
Mimo provoz. Živý vlastně nebyl nikdy.
Předtím jen dělal "mrtvýho brouka", aby nás dostal.
Mám dost!
Živil se elektřinou.
Kterou pak vysílal do kyberlodě. Jenže proč?
Proč potřebují tolik energie a nedokážou dokončovat svoje konverze?
- Řekls, že se mu podíváš na mozek. - Nejdřív ho musím vymazat.
Můžu ho přeprogramovat a použít jako zbraň proti nim.
Kyberlez šel po nás?
- Ne, po mně. - Poslali ho na nás?
Na mě.
To kvůli mně jste s Alfiem málem umřeli.
Pořád se se mnou cítíš tak v bezpečí?
Neovlivníš, s kým se kamarádíš.
Jsem hloupej a sobeckej. Jako jsem byl vždycky.
Neměl jsem tě do toho tahat. Vůbec jsem sem neměl chodit.
A co kdybys nepřišel? Kdo jiný tu ví něco o Kyberlidech nebo teleportech?
Ohrožuju lidi.
Pořád se neobviňuj!
Nebýt tebe, tahle planeta už je dávno v troskách.
Craigu, velmi brzy už tu nebudu.
Krátí se mi čas.
Už nemluvím o Exedoru.
Ticho padne, když bude vyřčena Otázka.
Ani nevím, co je to za otázku. Vždycky jsem věděl, že otázky si budu klást až do smrti.
Je to už zítra, Craigu.
Už to nemůžu odkládat.
Zítra nastane den, kdy...
Pohotovostní režim, to jsem šikula.
Tak pojď, Alíku.
Dorazím kolem desáté. Melina se na mě zase úplně vykašlala.
- Věřím, že jste to zvládli. Už se na vás těším! - Ale ne! Doktore!
Miluju vás, kluci!
Drahý Craigu, šel jsem zastavit Kyberlidi. Promiň. S láskou Doktor.
- Ránko. - Ránko. Teleport je pořád zablokovaný,
takže jak se sem včera ten Kyberčlověk dostal?
A proč, pro pána krále, se ptám zrovna vás?
- Našel jste tu stříbrnou krysu? - Ale co stříbrní lidé?
Promiň, Alfie. Nemůžu tě tu nechat samotného.
Doktor potřebuje pomoct, a já mu něco dlužím. Nebýt jeho, nemám tebe ani maminku.
Vždycky s sebou někoho potřebuje. Jen si to neumí přiznat.
Slibuju, že se ti nic nestane.
Tak jdeme.
Druhý teleport? To ne, musí mít záložní systém. Něco složitého, silného. Něco chráněného.
Něco jako... Dveře!
Dveře vyztužené disiliem, co se maskují za zeď!
To se prostě nedělá!
Takže se neteleportovali dolů...
Lezli nahoru.
Ale ale...
Někdo se tu činil.
Šel k šatnám. Že prý něco o stříbrných lidech.
Val, musíte mi pohlídat Alfiho, dobře?
Prosím vás. Doktor mě potřebuje.
- Chápu. Potřebujete být chvíli osamotě. - Nechoďte za mnou!
To by mě ani nenapadlo.
Přišel jsi za námi.
Chvilku mi to trvalo, mám toho povíc.
Takže tahle loď tu havarovala před staletími. Nikdo nepřežil, ale systém tu čekal na energii.
A pak vám tu město naservírovalo nové vedení!
Alík se probudil a začal vám posílat šťávu. Začali jste verbovat, ale energie není dost.
Až budeme připraveni, vyjdeme na povrch.
- Zkonvertujeme tuto planetu do kyberformy. - To jako vás šest?
Víš, že to stačí. Ty jsi Doktor.
A Doktor vám vždycky dá na výběr: Vypněte se, nebo to udělám za vás.
- Musí z něj být nový vůdce. - On není jako my.
Mozek a vaskulární systém nejsou kompatibilní.
Budou vyřazeny. Využijeme jiné části těla.
Kyberlidi! Padejte z mý planety, nebo zapnu tohle!
Craigu, uteč!
Jak jsi říkal. Musím ti věřit!
Našel jsi nás?
Teleport ve výtahu. Docela na prd. Ten váš kyberlez nikdy neměl šanci!
Jsi kompatibilní, inteligentní.
Nejsem inteligentní! Mě nechcete!
Neboj se. Tvůj strach ti bude odebrán.
Budeš jako my. Víc než my.
Tvé označení bude Kyberkontrolor. Povedeš nás. Ovládneme tento svět.
Doktore! Udělej něco!
Craigu, neboj se! Přeprogramoval jsem kyberlez, odsaje jim energii.
Selhal jsi, Doktore.
Zahajte konverzi. Fáze jedna. Očistěte mozek od emocí.
Ne! Craigu, musíš se jim bránit!
- Jsi silný, nevzdávej se! - Pomoz mi!
- Pomysli na Sophii a Alfiho! Nenech si to vzít! - Prosím tě, zastav to!
Poslouchej! Dokážeš to! Věřím ti! Vždycky jsem ve vás všechny věřil! Celý svůj život!
Už zítra zemřu, ale i tak mi můžeš dokázat, že se ve vás nemýlím!
Zahajte pnou konverzi.
Neboj se.
To jenom kolísá proud.
Zaznamenán neznámý zvuk.
Zvuk strachu.
To je irelevantní, všechen strach bude odstraněn.
Alfie, odpusť mi to!
Alfie, nech toho.
Nemůžu mu pomoct.
Emoce odstraněny. Konverze kompletní.
Pohotovost, emocionální systémy se restartují.
To není možné.
Slyší ho! Slyší Alfieho!
Ještě tohle mi dopřej! Chtěl jsi dokázat, že jsi dobrý táta!
- Lepší než teď už být nemůžeš! - Co se to děje?
Děje se to, hlavo plechová, že pláče dítě!
Takže si dávejte bacha!
Protože taťka je doma!
Jsem tady! Jdu si pro tebe!
Alfie tě potřebuje!
Pohotovost, emocionální přepětí!
Spustil jsi zpětnou vazbu do jejich emočních inhibitorů.
Cítí teď všechno, od čeho se oprostili!
Jinými slovy, bouchnou!
Přetížení!
- Otevři to, musíme za Alfiem! - Uzavřeli loď!
- Musíme odtud! - Nekecej!
Teleport!
Kde jste se tam vzali?
Tady máš tatínka.
Další hodnocení. Deset hvězdiček.
Kyberlidé vybouchli...
Odbouchnul jsem je láskou!
Ale prdlajs. To je moc sentimentální.
Zničila je ta dědičná lidská vlastnost chránit vlastní geny,
což spustilo...
Jasně, láska.
Odbouchnul jsi je láskou.
Budova by to měla ustát. To tisilium ji uchránilo před explozí.
- Proč mi to říkáte? - Nemám ponětí.
- Sluší vám to. - Díky.
Sleva pro partnery.
Takže vy jste svoji?
Uvažovali jsme nad tím, ale je to jen kus papíru, no ne?
Díky za pomoc, Val. Buďte stále ve střehu.
Už jen kvůli dítěti jsem ráda, že jste to zvládli.
Jak to myslíte?
Je dobře, když má dítě hned dva milující tatínky.
Tak moment! Dva tatínky?
- Myslíte, že jsem jeho...? - Společník.
Kam se zase poděl?
Je pryč.
Kdo to tady uklidil?
Vidíš? Vrátil jsem se.
- Jak jsi...? - Stroj času.
Ale i za použití cestování časem se na to furt práší. Zapeklitý.
Ty ses vrátil v čase? Ale co Exedor?
Nemohl jsem tě nechat ve štychu se Sophií.
Využil jsi svůj čas pro mě?
Jasnačka. Jsme kámoši.
Koukám, že Bouřňák je potichu a spokojený.
Už preferuje jméno Alfe.
A je na svého tátu moc pyšný.
Už mi říká táta?
Samozřejmě!
- Je trochu natvrdlej, že? - Nechte toho, vy dva!
- Už je čas. Musím jít. - Doktore, něco je špatně. Můžu ti pomoct.
To nemůže nikdo.
Snad se Sophie nebude zlobit, že jsem si vzal tyhle.
- Kam se chystáš? - Do Ameriky.
- Sophie přijde každou chvíli. Nepočkáš? - Nesmím zmeškat schůzku.
Sbohem, kámo.
Vydrž chvilku.
Ze Seanova jelena.
Nandej jim to, kovboji!
Díky!
Sbohem.
To už bude Sophie...
Ahoj! Zapomněla jsem klíče.
- Moc jsi mi chyběla! - Vy mně taky.
- Ty máš vak? - Jo.
Tady je to nádherné!
Dělo se něco? Vypadáš teď jinak.
Nic zvláštního se nedělo.
Hele vás dva!
Kdo je tatínkův hodný kluk?
- "Doktor!" - Craigu?!
Tak, stařičká.
Poslední cesta.
Já jsem Doktor.
K vašim službám.
A nemáte vůbec zač.
Zdál se být tak šťastný a zároveň tak smutný.
Byl jsem ještě kluk. Měl jsem ho za kovboje, co se chystá na přestřelku.
Moc se mi líbil jeho klobouk.
"Tik tak, čas utíká. A na co si teď budem hrát?"
"Tik tak, čas utíká."
"Když i léto už šlo spát."
Haló?
Taková pěkná písnička.
Ale je vážně o něm?
Vy znáte Doktora?
Až moc dobře.
Ale na mě si nesnaž upamatovat. Na to jsme se ti v hlavě vrtali až moc dobře.
Co je to za věci?!
Tví majitelé.
Takže dnes z tebe udělali doktorku?
Doktorka River Song.
Taková chytrá holčička.
Rozumíš, co tohle znamená, že ano?
Podle některých propočtů v tento den Doktor zemře.
U Tichého jezera, na pobřeží Zasténání.
Nemožný astronaut povstane z hlubin
a srazí Pána času k zemi!
Je to jen příběh.
A ten začíná právě tady.
Nikdy jsi nám úplně neunikla, Melody Pond.
- Vždycky jsme si pro tebe měli přijít. - Odkud mě znáte?!
Já jsem tě stvořila.
Ženu, která zabije Doktora!
Ne!
"Tik tak, čas utíká. A jak ten čas plyne,"
"tik tak, čas utíká, i tvá láska brzy zhyne."
Tik tak, čas utíká,
to on k ní sestoupil shora.
Tik tak, čas utíká,
to River zabije Doktora.
PŘÍŠTĚ
Než půjdu, rád bych věděl, proč mám zemřít.
Ticho padne a Otázka bude vyřčena.
Nikdy mi nedošlo, že je to mé ticho. Má smrt.
Už je čas.
přeložil Hurley