Světla.
Světla!
Znáte postup, lidi. Uzavřít plastová hledí.
Hodnota je na 9,7.
Na nezpracovanou kyselinu je to docela málo.
- Kolik je průměr? - Užitkovost kyseliny za poslední kvartál dost klesla.
- Ale sluší jí to víc než tomu počítači, ne? - Nech si to, Buzzi!
No bezva.
To se ti povedlo, ty nemehlo.
Neměla jsem do tebe strkat, promiň.
Ne, to je v pohodě.
Beznohýho tě odtud vláčet nebudeme. Promiň, Buzzi. Seš mrtvej.
To teda dokáže naštvat.
Srdce už vypovědělo službu.
My už radši půjdeme. Budu to muset nahlásit šéfce. Ty obleky nejsou zrovna levný.
Když kvůli vyplňování formulářů prošvihnu synovy narozeniny, zabiju tě znova.
Světla.
Procházím si ty hodnoty a všechny údaje jsou až moc nízko.
Budeme to muset proměřit znovu. Tohle vybavení se pořád jen zasekává.
Měli bychom si promluvit o tom, co se tam zrovna stalo.
Měl bych dostat nějakou kompenzaci.
Úraz na pracovišti.
- Rospustil jsem se. - Nech to být.
Jen si pamatuj pro svoje hlášení, že moje chyba to nebyla. Strčila do mě.
Ani jsem se tě nedotkla. Máš hold obě nohy levý.
To teda nemám.
Ani ruce, krk, hlavu, bradu... Tyhle těla nejsou zadarmo, puso.
Rozhodně jsou levnější než ty obleky.
Ale no tak. Nikomu se přece nic nestalo, ne?
VZPOURA TĚL přeložil Hurley
46.
Dost slabý...
- Vždyť to byl dvojtej zásah! - Jo, dvakrát tak slabej.
Jsi na řadě, zrzko.
Amelia Pond - těhotenský test POZITIVNÍ/NEGATIVNÍ
Kdo by si dal rybu s hranolkama?
Oba vás vysadím. Dejte si na čas, žádnej kvalt.
- A co ty? - Mám na práci pár věcí, co zahrnujou další věci.
Tak my tu zůstaneme s tebou.
Ať už máš za lubem cokoliv, chci být u toho.
Co je?
Solární tsunami. Obrovská vlna radiace přímo ze Slunce. Vélká...!
Doktore, začíná se mi zvedat žaludek.
Gyrátor je v luftu. Samonavádění taky.
Zaujmout pozice.
Učebnicový přistání.
Kohout! Ty já rád.
A pod ním klášter. Třináctý století.
Prima, jsme ve středověku.
- Nebyl bych si tím tak jistej. - Stal se z tebe snad odborník na středověk?
Ne, jenom tu slyším Dusty Springfield.
Tyhle díry jsou čerstvý. Solární tsunami sem poslalo pořádnej balík gama částic.
Tohle způsobujou magnetický otřesy předcházející těm vlnám.
Klášter pořád stojí.
Prozatím.
Doktore, podívej.
Přívodní potrubí.
Keramický vnitřní obklad. Je v tom nějaká žíravina.
Z tohohle ostrova někdo na pevninu pumpuje něco dost ošklivýho.
Moje máma je obrovská fanynka Dusty Springfield.
A kdo by nebyl?
Jde se ukájet naše zuřivá zvídavost.
Tak kde se schovává ten mniší fanklub Dusty Springfield?
Jsme tu, to bude ono.
O čem to mluvíš? Nikdy dřív jsme tu nebyli.
- Jsme tu jen náhodou. - Náhodou?!
Jo, pravda. Náhodou.
Těží tady kyselinu. Je to už vyčpělý. Kdyby byla čerstvá, seš bez prstu.
- Narušitelé! - Blíží se lidi. Teda, skoro.
- Skoro se blíží? - Skoro lidi.
- Asi bychom tam neměli chodit. - Pohni!
Pořád říkám, že když se na tebe něco řítí, nikdy to nebude z dobrýho důvodu.
- Na co jsou všechny ty postroje? - Na skoro lidi?
To tu meditujou, jsou uvěznění, nebo tak něco?
Zatím se budeme muset spokojit s kategorií "nebo tak něco".
Zůstaňte stát a zachovejte klid.
Zastavit se nám podařilo. Jak jsme na tom s tím klidem?
Drž se od nich dál, Jen. Nevíme, co jsou zač.
Tak se jich zeptáme.
Kdo k čertu jste?
Já jsem Doktor a tohle je Amy a Rory. Všechno je to docela príma, no ne?
- Moment, to jste všichni identický dvojčata, nebo co? - Tohle je průmyslová továrna AlphaGrade.
Pokud nejste od armády nebo nepracujete pro Morpoth Jetson, lítáte v pěkným maléru.
Ne, to vy lítáte v pěkným maléru.
Oddělení meteorologie?
- Od kdy? - Co vás zasáhla solární vlna.
Kterou jsme přežili.
Zdá se jen tak tak. A ještě větší je na cestě.
A tu taky přežijeme.
Dickene, oskenuj je.
Zády ke zdi!
Tohle není klášter, ale továrna.
Dvaadvacáté století. Amádní továrna.
- Vy jste od armády? - Ne puso, jsme jen dodavatelé. A vy tu nemáte co pohledávat.
Jsou čistí, šéfko.
Tak, pane Rosničko, vaše papíry zdá se sedí. Pokud má přijít další solární bouře, co s ní hodláte udělat?
- Předepíšete nám krém na opalování? - Potřebuji vidět váš kritický systém.
Který?
Však vy moc dobře víte.
- Tady tě mám. - Seznamte se s největším vládním tajemstvím. Tělem.
Je to plně programovatelná hmota.
Dokonce se to učí replikovat sebe sama na molekulární úrovni.
Paráda... Nechápu.
Můžeme manipulovat jeho molekulární strukturou a přeměnit ho v prakticky cokoliv.
Můžeme tak zkopírovat celý živý organismus. Od hlavy až k patě.
Dokonce i s oblečením. A všechno je identické.
- Oči, hlas, ... - Mysl? Duše?
Nedejte se mýlit, Doktore. Chová se sice jako živé, ale stále ho musíme ovládat my. Z těch popruhů, co jste viděli.
Tak počkat.
Vy jste právě teď v Těle?
- Zrovna teď ležím zapojená v těch postrojích. - My všichni, kromě tady Jennifer.
Nemusíte z toho mít strach. Je to jako řídit vysokozdvižný vozík.
- Říkala jste, že to umí růst. To dokážou jen živé věci. - Mech taky roste. Tělo není o nic víc.
Zdejší kyselina je tak nebezpečná, že jsme tu dřív ztráceli jednoho pracovníka týdně.
Takže teď ji těžíme pomocí těchto Předáků, jak jim říkáme.
- Pokud se tahle těla popálí nebo spadnou do kyseliny, ... - Tak koho to pak zajímá, co, Jen?
Nervová zakončení se automaticky odpojí jako airbagy u auta.
- Probudíme se a vytvoříme si nového Předáka. - Je to divný, ale dá se na to zvyknout.
Jennifer, chci tě v novém Předákovi. Vrať se do postroje.
Moment, co to děláte?
Přestaň!
Zvláštní, jako by to ono v jednu chvíli skenovalo mě.
Doktore, ustupte. Nechte to být!
Už tomu rozumím!
- Jsi v pořádku? - Neuvěřitelné.
Ale vy nemáte ani ponětí.
- Cítil jsem to ve své mysli. A ono zase mě. - Nehrajte to na nás, Doktore.
Jak můžete být tak slepí? Vždyť je to živé! A vy do toho vkládáte vlastní životy, svoje osobnosti.
To ta solární bouře.
Druhá vlna na sebe nikdy nenechá douho čekat.
- Dva otřesy. Je to blízko. - Už nám dali vědět z pevniny?
Ne, radiace pořád ruší spojení.
Tak budeme těžit, dokud nám neřeknou jinak. Tak nám uhněte z cesty a nechte se ohromit.
Identifikace potvrzena: Jennifer Lucas
Počítadlo běží.
Srdeční a dýchací funkce v provozu.
Hnací funkce v provozu.
Zapojuji se.
Už chápu, proč to držíte v kostele. Zázrak života.
- Netřeba to dramatizovat, je to jen vana s kaší. - Musíme se pustit do práce.
Tak jdeme na to.
Zmínil jsem se už o té solární bouři?
- Musíte odtud rychle pryč. - A kam bychom měli jít?
- Jsme na prťavým ostrově. - Můžu vás odtud všechny dostat.
- Nebuďte směšný. Máme tu práci. - Už se blíží.
To je poplach.
- Odkud berete energii? - Ze Slunce.
- Ta větrná korouhvička. - Malér!
Šéfko, možná bychom se vážně měli schovat do podzemí.
Továrna už není co bývala. Trubky s kyselinou už další náraz možná nevydrží.
Musíme vytěžit 200 tun kyseliny. Nesplníme plán, stvrdneme tu na další cyklus. To snad chcete?
Prosím.
Děláte tu obrovskou chybu. Právě stojíte na rozcestí, volte pečlivě.
Pokud se na tu bouři nepřipravíte, jste všichni ve velkém nebezpečí.
Rozumíte mi?
Moje továrna.
Moje pravidla.
Musím vidět pokrok té bouře. Kde je kontrolní stanice?
- Třikrát doleva, doprava a zase doleva. Pak třetí dveře zleva. - Díky.
Ty vlny narušují magnetické pole Země. Vznikne nárazový proud, jaký tahle planeta ještě nezažila.
Vidíte tu větrnou korouhvičku?
Je to solární usměrňovač. Pumpuje do celé továrny energii. Až do něj narazí ta vlna... Bum bác!
Musím se dostat k tomu kohoutovi, než se tu rozpoutá peklo!
Nenapadlo by mě, že tohle budu moct ještě někdy říct.
Amy, dýchej!
Tak díky, pokusím se!
Pro vzniklou situaci není lepšího výrazu než "au"!
Cleaves! Nejste ve svém postroji.
- Je mi to líto, Doktore. Měl jste pravdu. - Továrna přišla o veškerou energii.
- Opustila jsem svůj tým. - Tak je jdeme zase najít.
Jak dlouho byste řekla, že jsme byli v bezvědomí?
- Moc ne. Minutu, dvě? - Já bych řekl, že o dost víc.
Tak hodinu. Za tu dobu jsem viděl už spoustu světů obrátit se vzhůru nohama.
Za hodinu se toho může hodně pokazit.
Připadám si jak ugrilovanej.
- Co se to sakra stalo? - Tsunami. Není ti nic?
Jako by mi kostrou projela elektřina pro celej okres, ale mimo to...
Doufám, že se neusmažilo počítadlo. Pořád bych rád dostal zaplaceno.
Jennifer, v pořádku?
Strašně to bolelo!
To je dobrý, už je po všem.
Nemohla jsem se dostat z postroje.
Bála jsem se, že umřu!
Vítej v mém světě.
Když tohle všechno jsou lidé, tak kde jsou Předáci?
Když se přetrhne spojení, Předáci se změní zpátky v surové Tělo.
Kvůli té bouři nám tu všude uniká kyselina. Musíme se spojit s pevninou. Pošlou pro nás záchranný člun.
To je moje deska. Kdo ji pouští?
- Předáci. Utekli. - To není možné.
Nejsou aktivní. Auta sama nejezdí, jeřáby se samy nezvedají a Předáci...
To přece...
Tomuhle nevěřím.
Mohli utéct služebními dveřmi.
To je jako na Sheppyho ostrově.
Ta bouře Předáky zdá se oživila.
Obrátili to tu vzhůru nohama.
- Jen něco hledali. - V našich věcech!
Jejich věcech. Jen hledali ujištění. Musí vědět, že jejich vzpomínky jsou skutečné.
- Takže teď už mají i falešný vzpomínky! - Snaží se jen navázat na své životy.
Ukradené životy!
Jen pozůstalé. Vložili jste do nich svou osobnost, emoce, vzpomínky. Celý svůj život.
Lidský život je úžasný.
- Překvapuje vás, že si je nechali? - Vždyť to říkám. Sheppyho ostrov.
Předák dostal ránu proudem, ruplo mu v kouli a zabil svýho operátora. Ucho mu pak úplně plandalo...
I kdyby to bylo možné, bez našeho spojení s nimi nemůžou zůstat stabilní. Že ne, šéfko?
- To asi zjistíme. - Jsi v pořádku?
Nepotřebuješ trochu vody?
Cítím se zvláštně.
Půjdu se upravit.
Půjdu s tebou.
To je moje.
Každej má přece koníček.
Můj předák to udělal sám?
Kdo tě to naučil?
Dědeček.
Stejně jako dědeček tvého Předáka.
Oba máte stéjné vzpomínky. Stejně jasné i skutečné.
- Ne! - Strach, zmatení. Snaží se vypořádat s celým novým životem.
Doktor nám pořád říká, abychom se netoulali.
Vlastně je to první pravidlo při cestování s ním.
Potřebuji jen chvilku.
Jasně.
Jak dlouho jen budeš potřebovat.
Kryju ti záda.
Nic ti nehrozí.
Co se děje, Jennifer?
Už bychom měli jít.
Všechno v pořádku?
Nechte nás žít!
Musíme se ubránit.
- Jsi snad násilný člověk, Jimmy? - Ne.
- Tak proč by měl být ten druhý Jimmy? - Jak můžete v takové chvíli myslet na jídlo?
Řekla jste mi, že jsme byli mimo jen pár minut, zatímco to byla hodina.
Jen jsem předpokládala...
To nic. Říkal jsem, že jsou zmatení.
Amy, kdo všechno byl v postrojích, když jsi tam došla?
- Jimmy a Dicken pomáhali Buzzovi. - A Jennifer?
Když jsme tam došli, už stála mimo postroje.
Pálí.
Hmatové kontakty ještě trochu vynechávají. Nervová zakončení se ještě úplně nezotavila.
O čem to mluvíte?
- Proč jsem to necítila? - Ucítíte.
Stabilizujete se.
Ne, přestaňte, nehrajte si se mnou!
Nemusíte to skrývat.
Věřte mi. Jsem Doktor.
Kde je pravá Cleaves, ty zrůdo?!
Co jsi s ní provedla?
Správně, vzpomínáš si.
Rané stádium Těla. Má se toho ještě spoustu co učit.
- Co se to s ní stalo? - Nedokáže se stabilizovat.
Přeměňuje se od poloviční k plné formě. Alespoň prozatím.
Jsme naživu!
- Jen ať si jde. - Doktore, co Rory?
Rory! Zase ten Rory!
Exploze musela protrhnout zásobníky s kyselinou. Budeme potřebovat ochranné obleky.
Není čas. Zpátky!
Ovšem, Jennifer je taky Předák.
Říkal jsi, že nebudou násilní.
Ale říkal jsem, že budou vyděšení a naštvaní.
A že je to raná technologie.
Jako byste o Tělu věděl něco, co my ne.
Vy nejste žádný meteorolog!
Proč tu doopravdy jste?
Musím si s nimi promluvit. Můžu to napravit.
Co se to děje? Kde je skutečná Jennifer?
- S těmi úniky kyseliny je to tu moc nebezpečné! - Musíme najít Roryho!
- Jdu pro TARDIS. Počkejte na mě v jidelně. Musíme se držet pohromadě. Už žádné toulání! - A co Rory?
Bezpečnější bude je oba hledat s TARDIS.
Tak se mi to líbí!
Nouzové světlice.
- Východ? - Pořád rovně. To svoje vozidlo sem ale nemáte jak dostat.
Umím skvěle parkovat.
Potřebujeme ty obleky. Poslal jsem pro ně Buzzera a Dickena.
Prima. Já si jdu najít manžela. Tak zatím.
- Amy, nedoporučoval bych... - To ani já.
Hold co naděláme.
Počkej si alespoň na ten oblek!
Když jsem byla malá,
zabloudila jsem v bažině. Zatoulala se od ostatních.
Pořád si pamatuju, jak mě uvnitř gumáků bolely prsty.
A vybavuji si další takovou holčičku v červených gumákách.
Taky to byla Jennifer.
Až na to, že ona byla silná,
tvrdá Jennifer.
Ta by mě nechala doma.
Jmenuji se Jennifer Lucas.
Nejsem žádná tovární součást.
Na snídani jsem dnes měla toust.
Pak jsem napsala dopis mámě.
A pak jsi přijel ty.
Hned jsem si všimla tvých očí.
Vážně?
Pěkné oči. Milé.
Kde je skutečná Jennifer?
Já jsem Jennifer Lucas!
Pamatuji si všechno, co se kdy událo v jejím životě.
Každé narozeniny, každou nemoc v děctví.
Cítím všechno, co kdy cítila ona. A víc!
Nejsem žádná zrůda!
Jsem to já!
Proč nám tohle provedli?
Pomoz mi, Rory.
Věřte mi...
Co ty tam děláš?!
Čisto.
Předáci vzali ochranné obleky!
Všude uniká kyselina.
Viděl jsi ty šéfiny oči, zpátky v hale?
- Takhle se na mě žádný Předák ještě nikdy nedíval. - Nevím, co teď jsou zač, ale my to už nejsme.
Teď máme výhodu.
Máme ochranné obleky.
Můžeme se volně pohybovat. Zaútočit dle libosti.
Určitě už se cítíš líp?
Už žádný super natahovací pravý háky?
Jsem teď jiná.
- Silnější. - Doktor ti neublíží.
Chce ti pomoct, Jennifer.
Řekl jsi mi jménem.
Řekl jsi mi mým jménem. Díky!
Amy má štěstí, že tě má.
To teda jo.
Radši už půjdeme.
Jsi v pořádku!
Co se stalo?
Potřebuje naši ochranu.
Je to Předák.
Rory, poslouchej.
Ne, ty poslouchej. Nikdo se jí ani nedotkne!
- Tak jakpak se všichni máme? - To řekni ty nám.
Máme dvě možnosti. Buď se navzájem roztrháme na kusy, tomu osobně moc neholduju, nebo se dohodneme
a budeme spolupracovat.
Vím, že je pro vás těžké udržet plně lidskou podobu, ale snažte se. Ostatní se vás pak nebudou tolik bát.
Kde je Jen? Co jsi s ní provedla?
Neviděla jsem ji, přísahám!
Ale podívejte se na mě. Jsem úplně jako ona!
Jsi jen kopie.
Jenom předstíráš, že jsi ona.
Rory, ještě o nich skoro nic nevíme.
Já vím to, že se bojí a potřebuje naši pomoc.
Jimmy, Buzzere, no tak!
Pracovali jsme spolu dva roky!
Já pracoval s Jennifer Lucas, ne s tebou.
- Fajn, tak nebudeme dělat vůbec nic, dokud... - Dokud nedorazí Doktor. Nazdar!
- To je... - To mi povídej.
Fajn, Doktore. Přivedl jsi nás dohromady, a co teď?
Než se do čehokoliv pustíme, mám jednu velmi důležitou otázku.
Nemohl bych si od někoho půjčit boty? Velikost 10, i když mám dost široký chodidla.
Jak chceš, Doktore, jen si je zbratříčkuj.
Třeba si z nich slož fotbalový mužstvo.
Nakonec si všichni budeme u ohníčku zpívat táborový písničky.
Tělo nikdy nebylo jen nějaký mech. Nejsou to jen kopie. Ta bouře je nakopla.
Stávají se z nich lidé.
S duší? Blbost!
Nazdraví.
Všichni jsme jednou byli jen kopa želé.
- Malý kopy želé sedící na bobku. - Trochu moc informací.
Tohle není žádná nehoda, kterou by bylo třeba napravit. Tady jde o posvátnost života, rozumíme si?
Teď, TARDIS je uvězněná v bažině kyseliny.
Až se k ní dostanu, můžu vás odtud všechny dostat. Co vy na to?
Stihnul bych to na Adamovy narozeniny?
A co já?
- Je to taky můj syn. - Ty?
- Vážně si to myslíš? - Cítím to tak.
Takže jsi byl u toho, když se narodil?
Vypil jsem tehdy tak osm šálků čaje.
Když mi pak řekli, že se mi narodil kluk, vyprsknul jsem smíchy.
Ani nevím proč.
Stýská se mi po domově.
Stejně jako tobě.
Nebudu vám nic nalhávat, máme v tom docela čurbes.
Jak říkáte vy seveřani: "Šmarjá, to sem z toho celé na palicu!"
To mi teda podrž koště! A nebo ne... Nejdřív musíme dostat všechny do bezpečí.
A pak všechny odtud pryč.
- Ale pořád nám chybí Jennifer a Cleaves. - Půjdu je hledat.
Pomůžu ti, jestli chceš.
Půjde to líp.
Téhle šarády už bylo dost!
No bezva.
Tohle jsem prostě celá já.
Doktore, ať to zavře zobák!
- Cleaves, ne! - Obvodová sonda.
Náboj až 40 000 voltů. Na místě zabije kohokoliv z nás. Takže by měla stejně zabrat i na Předáky.
Zajímavé, že o nich mluvíš ve středním rodě, zatímco o tomhle elektrickým bodci na dobytek v ženským.
Až odtud budou skuteční lidé v bezpečné vzdálenosti, ráda si s tebou o tom pofilozofuji, Doktore.
Co jim chceš udělat?
Jsou to zrůdy. Omyly.
- Musí být zničeny. - Dej mi tu sondu.
Vždycky musíme něčemu velet, že, Mirando?
I když často nemáme ani ponětí, co se děje.
- Je mrtvý! - My říkáme vyřazený.
Zastavilo se mu srdce. On měl srdce.
Měl skutečné lidské srdce!
A tys ho zastavila.
Tohle se stane nám všem, když vám budeme věřit!
Počkejte!
Podívej se, cos provedla!
Když válku, tak válku.
Nemůžeš to pochopit, Doktore.
Teď jsme to jen my proti nim.
Zkusili jsme jim věřit. A podívej se, jak to dopadlo.
Teď jsme to jen my proti nim.
- Jennifer! - Buzzer tě varoval a teď je mrtvý!
Pokud chceme přežít, začne válka.
Postarám se o tu, co tu bloudí kolem.
Věřte mi...
Nejopevněnější misto v klášteře.
- Kaple. - Díky.
Jeden vchod, půl metru silné kamenné zdi.
Tohle jsi pořádně přehnala, Cleaves. Zabila jsi jednoho z nich.
Oni se vrátí.
A se vší parádou.
- Co ty světlice? - Ty budeme řešit až uvnitř.
Rory, rychle!
- Jen je tam někde úplně sama. - A jestli má jen trochu rozumu, tak se schovala!
Nemůžu ji tam nechat.
- Vím, že to chápeš. - Rychle, dovnitř!
Támhle jsou!
Amy, nejdou po něm, ale po nás.
Proč?!
Ukaž se!
Podej mi ten barel.
Potřebujeme to něčím zapřít.
Tohle je na hlavu!
Bojujeme sami se sebou.
Je to na hlavu. A teď to bude ještě nahlavovatější!
To není slovo. Hned se ukaž!
Jsme tu uvěznění a Rory je s nimi tam venku.
Nemůžeme se dostat k TARDIS ani opustit ostrov.
Všechno správně, Pond.
Je to děsivý, nečekaný a upřímně je v tom všem pořádnej čurbes.
Ale jsem si na sto procent jist, že společně něco vymyslíme.
Věřte mi.
Já jsem Doktor.
přeložil Hurley
(ještě trailer :)
PŘÍŠTĚ
Mám plán.
Ubližuješ mi!
A ten je všechny zničí.
Jsi jedním z nás, Doktore.
Ne!