Co se stalo?
Máme tu raněného.
Probuďte ho.
Uklouzl a upadl na ráhno, kapitáne.
A jeho ruka...
Nevím, jestli to přežije.
Jsi mrtvý muž, McGrathe.
Stejně jako ostatní.
Je tu.
Spas naše duše.
- Musím utéct! - Nechoď ven! McGrathe!
Proboha, neposlouchej to. Siréna tě láká ven!
Stejně jako ostatní. Žádné stopy po boji. Žádné kosti ani krev.
Všichni jsme jako návnada, čekající uprostřed oceánu.
Dokud se neobrátí vítr.
Co je to? To stvoření, vrátilo se.
Nebo tak to nikdo neříká?
PROKLETÍ ČERNÉ SKVRNY přeložili Hurley & Alisch
Nedávali jsme nikomu žádný signál.
Našly vás naše senzory. Jako loď v nouzi.
- Senzory? - Ano.
Dobrá, problémové slovo. Sedmnácté století.
Moje loď vás jako automaticky... našla a všimla si,
- že vaše loď má problémy. - Ta velká modrá bedna?
Je v tom magie, kapitáne Avery. Jsou to duchové.
Jak jinak by našli cestu do podpalubí.
Nu, řekl bych díky multidimenzionálnímu inženýrství,
ale pokud jste měli problém se senzory, neřeknu to.
Já jsem Doktor, tohle je Amy a Rory.
Jsme námořníci, stejně jako vy!
- Až na tu zbraň. A tu zarostlost. - Jste černí pasažéři!
To je jediné vysvětlení. Osm dní jsme tu uvízlí v bezvětří.
- Museli jste nastoupit před vyplutím. - Co s nimi uděláme?
Myslím, že si zaslouží trochu naší pohostinnosti.
Přepodkládám, že takový smích je v popisu práce.
"Umíte se pirátsky smát? - Jo. Vyberte si papouška a vítejte na palubě."
Máme malé zásoby. Zbývá jediný sud vody.
Nepotřebujeme tři další hladové krky. Vemte tu děvku dolů.
Ukaže jí, co má dělat. Nebude potřebovat moc jídla.
- Rory, pomůžeš mi? - Hele, ona není žádná děvka.
Nemyslela jsem jenom ho uzmenit, ale díky.
Když budete mít štěstí, utopíte se ještě než připlují žraloci.
Pokud to děláte jen proto, že jsem taky kapitán, nemusíte se cítit ohrožen.
Vaše loď je mnohem větší než moje.
- A já nemám senza boty nebo dokonce ani klobouk. - Čas, abyste šel.
Ještě trocha pirátského smíchu, chlapci!
Kde je zbytek posádky? Tohle je moc velká loď jen pro pět lidí.
Hádám, že zbytek se někde schoval.
A chystají se vyskočit a zařvat "baf"!
Baf!
Zahoďte zbraně.
- Zbytek na kolena. - Amy? Co to děláš?
Zachraňuju ti život, máš s tím snad problém?
- Polož ten měč. Mohl by nás všechny zabít. - Jo, díky.
Právě proto jím mířím zrovna na vás.
- Zabila jsi mě! - Prdlajs, je to jen škrábnutí!
- Co jste to za nanicovatý piráty? - Jedna kapka, to stačí.
- Jedna kapka krve a ona vystoupí z oceánu. - Ale jděte.
Ani jsem ho pořádně neškrábla. O čem to pořád kňouráte?
- Doktore? Co se to se mnou děje? - Ona cítí tvou krev.
- Označila tě k smrti. - Ona? - Démon, tam v oceánu.
Žúžo, takže nejen piráti.
Jsme na lodi, kde se občas na návštěvu stavuje démon.
Pěkné. Chci říct, když se tě něco chystá zabít, je prima, že tě to předem upozorní.
Rychle, přehlušte ten zvuk.
- Co? - To stvoření.
Okouzlí všechny své oběti zpěvem.
Skvělý, takže si mám strčit prsty do uší. To je váš plán?
Doktore, pojďme, vrátíme se...
Ta hudba. Působí na něj. Podívejte.
Ty jsi tak krásná!
Co?
Miluji tvůj převlek.
Je skvělej, měla bys chodit v pirátským častěji.
- Pomazli mě, námořníku! - Rory, přestaň.
Všechno je skvělý, že?
Koukni na ty úžasný piráty.
Na jejich ohromný fousy!
Taky bych chtěl fousy.
Nechám si narůst fousy.
- Nenecháš. - Hudba z nich dělá hlupáky.
Pane bože.
- Chci se jí dotknout, nech mě! - Promiň, ale už je zadanej.
Všichni do podpalubí.
- Co je to? - Siréna z legend!
Spousta obchodních lodí plných pokladů jí padla za oběť. Straší nás od doby, kdy jsme se zasekli v bezvětří.
- Vybírá si raněné. - Jako žralok. Žralok dokáže cítit krev.
Jako žralok. Zpívající zelený žralok v šatech.
Zpívající zelený žralok ve večerní róbě..
- Tahle loď je prokletá. - Jo, jasně.
Prokletí je u lidí oblíbené.
Znamená, že se dějí hrozné věci, ale vy se neobtěžuje najít vysvětlení.
Ona je to nejkrásnější, co jsem kdy viděl.
Brzo přijdeš na to, že není. Musíme odtud rychle pryč.
- Ta vaše bedna je vážně loď? - Zrovna vítr ji ale nepohání.
- Ukažte mi ji! Zvedneme kotvy a odplujeme! - A zase ty bouchačky.
Vy si na tom fakt potrpíte, co?
Freud by řekl, že si tím něco kompenzujete. Neznáte Freuda?
- Má strašně pohodlnej gauč! - Ty prokleté tu nechme, kapitáne.
- Ano, prosím! - Nechceme, aby šla Siréna i po nás.
Pijavice!
Všichni z vody ven!
Kousla mě, krvácím!
Jde po krvi, ale proč?
- Kdopak tu říkal, abychom tady prokleté nechali? - Klid, tady jsme v bezpečí.
Žádná kletba se nedostane přes tři palce masivního dřeva.
Tak ještě jednou brý den.
Ne!
- Takže v bezpečí? - Mám lepší i horší dny.
- Jak se dostala dovnitř? - Voda, využívá ji jako portál.
Zhmotní se z jediné kapky.
Musíme někam, kde není žádná voda.
Díky bohu, že zrovna nejsme uprostřed oceánu!
- Vidělas ty její oči? Jako dvě průzračné tůně! - Už tak lítáš ve velkým maléru.
- Zbrojírna. - Sklad se střelným prachem.
- Suchý jako troud. Jdeme tam. - Rozkazy tu dávám já!
Už se mě bojíte, když mám klobouk?
Nikdo nesahejte na nic ostrého!
Honem, Rory.
- Pospěš, chlape! - Klíč tu není, kapitáne.
Jakto není?
Někdo jiný už dostal stejný nápad.
Zataraste dveře. A pozor s tou lucernou.
- Všechny sudy jsou plné střelného prachu. - Kdopak to spal v mé zbrojírně?
Ty hlupáku! Ty kluku hloupá!
- Co tu pohledáváš? - Kdo to je?
- To není někdo z posádky? - Ne.
Je to můj syn.
Co tě to proboha napadlo, chlapče?
Tvoje matka tě bude hledat.
Kdy?
Minulou zimu.
Sklátila ji horečka.
Všechno mi o tobě řeka. Že jsi kapitán u námořnictva.
Ctihodný muž.
Jak budu pyšný, že tě znám.
- Přišel jsem se přidat k posádce. - Já tě tu nechci.
Zpátky mě poslat nemůžeš.
- Jsme sto mil od domova. - Není tu bezpečno.
Na palubě je příšera.
Značí si kůži mých mužů.
Myslíš černou skvrnu?
Nic tomu hochovi není. Žádné jizvy.
- Zapomeňte, co jsem říkal předtím. - Má lepší i horší dny.
Nejde jen o krev. Přichází si pro všechny nemocné a raněné.
- Jako lovec, co si vybírá nejslabší kořist. - Má horečku.
- Ta Siréna to ví. - Lidi... jde vás tak snadno poškodit.
Je jen otázkou času, než se každý nějak pohmoždí.
Moje loď nás odtud může dostat. My dva ji sem přineseme. Jde se.
Vy tu nerozkazujete, pamatujte na to.
Voda je nebezpečná!
Tak se sem dostává.
Jeden její dotek a je z tebe mrtvola!
- Všichni budeme prokletí, jestli tu zůstaneme. - Není to prokletí.
Prokletí znamená šmitec, žádná naděje na záchranu.
Ale my se jen tak nedáme.
Jaký bude náš další krok, kapitáne?
- Zůstaňte tu s chlapcem. - Všichni jsme tu ve velkém nebezpečí.
Zůstaňte tu, říkám. A zataraste za námi dveře.
- Vážně tam chceš jít? - Musíme odtud dostat Roryho a Tobyho.
Ona tam někde číhá, olizuje se, rozpaluje pánev a strouhá si sýr.
Zaznamenáno. Když se budeš chtít pošrábat, moc na to netlač.
Nikdo tu konec konců nebudeme věčně.
Jsou horší věci než nechat se ocicmávat nestoudnou mořskou pannou.
- Nebudeme losovat o to, kdo tu velí? - Temnota, démoni?
Tak můžete jít vepředu.
Skoro.
- U všech... - Tady vás zarazím.
Uvnitř je větší. Promiňte, že to musím takhle zkrátit.
A promiňte mi tu malou lež. Ta moje je pochopitelně větší.
Kuchyň je támhle. Výběr koupelen tam, tam a tam.
- Co se děje? - To nejkrásnější, co jsi kdy v životě viděl?
Já to vážně řekl?
Co to děláte?
Nehodláme tu toho kuka obletovat.
Kapitán vyměkl. Musíme odejít.
K čemu je tohle?
To je moc složitý a sofistikovaný. Tohle dělá bum bác. Je to moc odborný na vysvětlování.
Kormidlo?
- Atomový akcelerátor. - řídí to tu věc? - Ne... Trochu... Ano.
Teleskop, astroláb, kompas. Loď jako loď.
Říkal, ať tu počkáte, ty pse. Je to tvůj kapitán. Námořní důstojník.
Jsi zavázán k tomu poslouchat jeho rozkazy.
Víš vůbec, co je tohle za loď?
- Čím je tvůj otec? - Neposlouchej ho, Toby.
Plavíme se pod černou vlajkou se skříženýma hnátama.
Lháři!
- Není to žádný prašivý pirát! - Skutečně?
Viděl jsem ho popravit už tisícovku nevinných mužů.
Takhle to dělají profíci.
Zaseklo se to.
Nereaguje.
Není vítr v plachtách?
Dalo by se říct. Docela novinka.
Hned musíte být škodolibej, co?
Já vás viděl: "Ha ha, jeho loď je na prd."
Pravda.
- Pober pokladu kolik uneseš a sejdeme se ve člunu. - Zůstanete na svých pozicích!
Nemám čas na hry, hochu. Polož to.
Ještě krok a použiju to, ty ničemo!
- Víš vůbec, jak zacházet s palaší? - To snad ani nemusím.
- Nemůže zaměřit naši rovinu. - Naši co? - Prostor, ve kterém cestujeme.
V podstatě oceán, jen bez vody. TARDIS je slepá.
Je naštvaná, protože si myslí, že ta rovina neexistuje.
- Bez roviny, na kterou bychom se nasměrovali, se nikam nedostaneme. - Jsem zmaten.
Vítejte v klubu. Mohli bychom si natisknout trička.
Co se děje?
- Ty malej usmrkanče! - Gratuluju, dostal ses na dnešní meníčko.
- Být tebou, ven bych teď nechodila. - Vy prašivý opice! - Nestřílej!
Jestli vybouchne ten střelný prach, je po nás.
Mulligane, co to děláš?
V piráctví zrovna moc cti není.
Dneska evidentně nemá moc náladu.
- Teď přepla na hlučnej výbuch hněvu. - Můžete to spravit?
Parametrické motory se zasekly, kolmý vektor je v tahu.
- Skoro mi už došly nápady. - Skoro?
Ještě jí můžeme nečím majznout a zazpívat jí písničku.
- Pomůže to? - Těžko říct, zatím to nikdy nepomohlo.
Odřízla ovládání. Chce se odhmotnit, můžeme pak přistát kdekoliv!
- To zní zle. - Je to zlý!
Rychle ven!
Opustit loď!
Fajn, TARDIS pilotuje sama sebe, docela novinka.
- Naše jediná šance se odtud dostat odletěla do luftu. - Co je do kapitána bez jeho lodi, neřekl byste?
Co to děláš? Tohle je vzpoura!
Mě ona nechce.
Chce jen Tobyho a tamtoho dlouhána.
Vzal poslední zásoby, musíme za ním.
Čert vem zásoby, co můj poklad?!
Nezraňte se.
Vylez ven, ty vzbouřeneckej pse!
Je uvnitř.
Přišla si pro Mulligana.
Není tu žádná voda. Jak se sem dostala.
Říkal jste, že prochází vodou jako dveřmi.
Mýlil jsem se.
- Zapomeňte na všechno, co jsem doteď řekl. - Už zase?
Jsme ve velkém nebezpečí.
Ona neprochází vodou.
Přemýšlejte, co se stalo, když jsme byli v podpalubí.
- My všichni s těmi pijavicemi. - Vynořila se z vody.
Ale jen když byla v klidu, ze stojaté vody. Přírodní zrcadlo.
- Chcete říct? - Není to voda.
Ale odraz.
Legenda o Sirénách, o prokletí.
- Říkal jste, že pověry nejsou skutečné. - I folklór má kořeny v pravdě.
Zaútočila na loď naloženou pokladem.
- Kde jinde najdete dokonalý odraz? - V broušených kovech.
Musíme je varovat.
Toby, otevři dveře!
Otevřete dveře!
Musíme zničit všechno, co hází odraz.
Zlato, stříbro, sklo.
Může na nás vyskočit z čehokoliv.
Já vím, přináší to smůlu.
Ale berte to z té lepší stránky.
Máme na krku psychopatickou mořskou pannu, co se nás snaží všechny zabít.
- Horší už to být nemůže. - Přesně, pomozte mi to vyházet.
- Kam to dáme? - Do oceánu. - Ne, to ne.
Tohle je poklad indického císaře Mughala!
Na vteřinu jsem si myslel, že je snad váš.
Doktore, počkejte.
- Musíme to udělat? - Jakýkoliv odraz, jakékoliv zrcadlo.
A Siréna zaútočí.
Musíme ochránit Roryho a Tobyho.
Běžte do skladu vzít tu korunu.
Prostě čekat?
- Měl jsem i akčnější plány, uznávám. - A co TARDIS? - Ta je pryč.
- Je mi líto, asi si tu chvilku pobudeme. - Takže podle tebe máme všichni čekat tady dole?
Moře je stále nehybné jako zrcadlo.
Pokud vyjdete na palubu, zaútočí na vás.
- Voda ale nezůstane klidná věčně. - Až se zvedne vítr, natáhneme plachty.
Do té doby ale musíte zůstat tady dole.
Je mi líto tvé matky.
- Musí ti scházet. - Tři roky.
Vůbec jsi o sobě nedal vědět. Slíbils jí to.
Slíbils jí, že se vrátíš domů.
A ona ti věřila.
Až do dne, kdy zemřela.
Co tě přimnělo k tomu stát se pirátem?
Pokus se teď usnout.
Všechno je v pořádku, vedete si dobře. Zachovejte klid.
Jsou to dvě hvězdy, ne jedna.
Psí hvězda.
Sirius, binární systém.
Orientuji se podle ní na moři.
Cestoval jsem už daleko. Jako vy.
Vesmír může být hodně osamělý.
Největší dobrodružství můžete zažít jen pokud se o ně máte s kým podělit.
Jestli se odtud dostaneme, odvezu ho zpátky do Anglie.
Se mnou nemůže zůstat. Nejsem otec, kterého by potřeboval.
Tak kdo jste, Henry Avery?
Ctěný námořní důstojník se ženou a dítětem doma.
Jak jste skončil tady?
Bloudíc oceány s touhle bandou lotrů.
Nastavil jsem svůj kurs a zvrátit už ho nic nemůže.
Lidé z toho vycházeli už před staletími a přitom vůbec neznali pravdu.
Věci se můžou znenadání změnit, když to nejmíň čekáte.
Doktore?
Co tam vidíš?
Jako by mě někdo tam venku pozoroval.
Muži do plachet!
K ráhnoví, vy psi. Spusťte plachty!
Vložte břich do mouru, co je v zámotku!
Beztak si polovinu těch slov zrovna vymyslel!
Hodil by se nějakej slovník pojmů.
Toby, najdi můj kabát.
Mám v něm svůj kompas.
Zvedejte to současně, vy suchozemský krysy!
Z toho jsem rozuměl jen ty krysy.
Ať tě nevezme!
Ne!
Je mi to líto.
Nemohll jste odolat tomu zlatu, co?
Proto se z vás stal pirát!
Vaše hodnost, vaše žena a syn.
Jakou cenu hodláte zaplatit za ten váš poklad?
Rory!
Nevidím ho. Jdu za ním!
Topí se, když za ním skočíš, utopíš se taky.
- Je jen jeden způsob, jak ho zachránit. - O čem to mluvíš?
- Ta Siréna, chce ho. Musíme ji přivolat. - Doktore, ne!
Topí se, běž ho najít!
Co jsi to provedl?!
- Když tam zůstane, zemře. - Ale ona ho zničí!
Tady se nejedná o nějakou zuřivou bestii na lovu, ta věc je inteligentní.
Můžeme se s ní dohodnout, a možná jsou ostatní ještě někde pořád naživu.
- Zešílel jste? - Jestli ho chcete ještě někdy vidět, musíme se jí nechat chytit.
Píchneme se do prstů.
Souhlas?
Bať!
Kde to jsme?
Nepřemístili jsme se.
Jsme přesně tam, kde jsme byli.
- Jsme na lodi duchů. - Ne, je skutečná.
Vesmírná loď uvězněná v přechodné trhlině.
- Jak můžou být dvě lodě na stejném místě. - Není úplně stejné.
Dvě roviny, dva světy. Dvě auta zaparkovaná ve stejném prostoru.
Existuje spousta vesmírů vložených do sebe navzájem.
Dva z nich se teď střetly a my mezi nimi můžeme procházet.
Fajn, asi tomu rozumím.
Prima, ale ve skutečnosti je to úplně jinak, jestli ti to pomůže.
Ze všech odrazů se staly brány.
Podívali jste se někdy do zrcadla a mysleli si, že se přitom díváte na úplně jiný svět?
Tak tentokrát to není jen iluze.
Ten signál, nouzové volání.
Celou dobu tu byla druhá loď.
A Siréna je na palubě.
Mrtvý.
Měl jsi pravdu, celou dobu nás tu něco sledovalo.
Jak dlouho tu ta loď je?
- Tak dlouho, až kapitánovi došla šťáva. - Nechápu to.
- Pokud je tohle kapitán, tak co je ta Siréna? - To co my. Černý pasažéř.
- To ona ho zabila? - Lidské bakterie.
- Co? - Virus z téhle planety. Přenosný vzduchem.
Pronikl portálem.
To ho zabilo. Chapec se nedal očkovat.
- Co je to? - Sopel.
Mimoňský holuby!
- McGrath! To je jeden z mých mužů. - Ještě dýchá.
Je tu celá má posádka.
- Toby! - Rory! - TARDIS!
- Musíme je odtud dostat. - Počkejte!
Opadla mu horečka.
- Vypadá dobře. - Ona je drží při životě.
Jeho mozek je aktivní, ale zbytek buněčné aktivity se zastavil.
Není to prokletí, jen vzorek tkáně.
- Proč brát vzorky lidí, které chceš zabít. - Pomoz mi ho zvednout.
Blíží se.
- Anestetika. - Cože?
Ta hudba, ta píseň.
Znecitliví lidské tělo a pak ho uloží do stáze.
Avery, ne!
Jejda, oheň! Taky novinka.
Co umí oheň? Hořet? Ničit? Co ještě?
Sterilizuje! Kýchnul jsem, přinesl jsem sem bakterie.
Nijak nezasahuj. Nesahej na něj.
Anestetika, vzorky tkáně, sterilní pracovní podmínky.
Zapomeňte všechny moje předchozí teorie!
Ty už nevnímáme nějakou dobu.
Vůbec ty lidi nezabíjí. Je to doktorka!
Tohle je automatická ošetřovna, každého to sem teleportuje.
Posádka je mrtvá a ošetřovna tak nemá co na práci.
Zatímco neměla co dělat, starala se o lidi. Vždyť se na ni koukněte!
Virtuální doktor, co sterilizuje celou místnost.
- A ugriluje ti obličej. - Je to jen mezičlánek.
Prosakující mezi dvěma rovinami, vyslaná do našeho světa.
Má proměnlivé obvody, může změnit svou podobu a stát se lidskou doktorkou. Sestři, vy vážně válíte!
Nedovolí nám je odvést.
Udržuje je při živote, ale neumí je vyléčit.
- Jsem jeho žena, prokrista! To se ho nemůžu ani dotknout? - Řekni jí to, Amy.
Ukaž jí prsten. Možná je umělá, ale přesto inteligentní.
Nemůže dělat nic bez tvého svolení, no tak!
Taková sofistikovaná dívka to musí nějak pochopit.
Není mu dobře, chci mu jen pomoct!
Proč mi nedovolíš být s mým manželem?!
Musíš potvrdit svolení, podepiš to. Vlož ruku do světla. Rory je nemocný.
Musíš za něj vzít plnou odpovědnost.
Nemůže dýchat, zase to zapoj.
- Co budeme dělat? Nemůžeme ho tu nechat! - Když ho odvedeme, zemře.
Rory, prober se.
- Kde to jsem? - V nemocnici?
Pokud odejdeš, můžeš zemřít.
Jinak tu musíš zůstat navždy.
- Takže pokud se teď nezvednu... - Už nikdy odtud neodejdeš.
- Siréna tě udrží při životě. - A když půjdu s vámi?
Utopíš se.
- Jsem zdravotník. - Cože?
Můžu tě naučit, jak mě zachránit. Topil jsem se.
- Musíš jenom provést resuscitaci. - Jenom?
Ve filmech jsi to viděla stokrát.
Polibek života.
- Tohle ale není film, co když to pokazím? - Nepokazíš.
- Co když se nevrátíš k životu? - Věřím ti.
A co on? Proč to mám dělat zrovna já?
Protože vím, že ty to nevzdáš.
Musíme tuhle loď poslat zpátky do vesmíru.
Představte si, že by se Siréna dostala na pevninu.
- Musela by zpracovat každého raněného člověka. - A co Toby?
Je mi to líto, má tyfus. Když odtud odejde, bude to pak jen otázka času.
A když tu s ním zůstanu? Siréna se o něj postará.
Do Anglie se vrátit nemůžu.
A on už kromě mě nikoho nemá.
Zvládnete tuhle věc vůbec řídit?
Jen mě nasměrujte k atomovému akcelerátoru.
Vím, že to zvládneš.
Ovšem pokud to zvořeš, tak budu docela naštvanej. A mrtvej.
Uvidíme se za minutku.
No tak, Rory! Takhle ne! Ne tady a ne dnes!
- Důvěřoval mi. Věřil, že ho zachráním. - To ještě pořád můžeš.
On ti věří. No tak, Amy!
Prosím tě, vzbuď se. Prosím!
Amy, dokázala jsi to.
Řekla bych, že jsem byla výborná pirátka!
- Já bych řekl, že jsi byla výborná sestřička. - Nehroť to, tygře.
Dobrou noc, Doktore.
Dobrou noc, Amélie.
Amélie mi říkáš jen když se o mě bojíš.
Já se o tebe bojím pořád.
Nápodobně.
Hybaj do postele, Pond.
Nemůžeš mu to říct.
Je to jeho budoucnost.
Já vím.
Amelia Pond - těhotenský test POZITIVNÍ/NEGATIVNÍ
PŘÍŠTĚ
Někdo mi napsal!
Někde tam venku je ještě jeden živý Pán času!
Co je ten váš Dům?
Kráčíme na jeho zádech, dýcháme jeho vzduch... a konají mou vůli.
Ty malé krabice tě jen rozčílí.
Cítím se jako devítiletá, když mu v jeho pokoji spravuju kolo.
- Nejsi moje matka! - Proč bych vás neměl prostě na místě zabít?
přeložili Hurley a Alisch