Na památku ELISABETH SLADEN 1948 – 2011
Jděte mi z cesty!
Doktore!
Kde je Doktor?!
Jaký Doktor?
Víte, není to zdaleka tak hrozné, jak to vypadá.
"Na základě osobního zakročení Krále, byl nejmenovaný doktor,
bez soudu uvězněn do Londýnského Toweru."
Dobře, ale to nemusí být on.
"O dvě noci později bylo nad Towerem viděno magické těleso o velikosti 6-ti metrů napříč,
letící od Toweru držící tajuplného doktora ve vzduchu!
Dobře… je to on.
Je toho víc.
Doktore, co vidíte?
Je komandantova kancelář zelená s velkou vlajkou na zdi?
Odpověď bude asi ano.
Je to jako by naschvál dělal kraviny, aby na sebe přitáhnul pozornost.
- To na to zase koukáš? - Jo, vysvětlím ti vtipy.
Tak co mi chceš říct?
Opravdu si myslíš, že se nám snaží zamávat z učebnic dějepisu?
Je to něco co by udělal. Díky.
- Jo, ale proč? - Říkal, že zůstane v kontaktu.
- Před dvěma měsíci. - Dva měsíce jsou nic.
Něco má za luby. Určitě, už ho znám.
Co to máš? Amy?
Datum, čas a souřadnice.
Asi to je pozvánka.
- Od koho? - Není to podepsané.
Podívej v barvě TARDIS.
Měl byste sem raději přijít, pane.
Už to zase dělá.
Dr. Song, pane.
Ona… si balí.
Říká, že půjde na nějakou planetu jménem… Amerika.
- Díky! - Nemáte zač.
Jsme tu správně, ne?
Hmm, uprostřed… ničeho?
Jo. Jsme tu správně.
Nazdar!
Doktore!
To jsou Pondovi!
Pond jedna a Pond dvě! Nazdárek Pondovi, pojďte sem!
Tak někdo měl na pilno, co?
- Viděla jsi mě? - Jasně.
- Šmíráku! - Koketo!
- Tady manžel! - A Říman Rory!
Pojď sem!
Hele, pěknej klobouk.
Od teď nosím Stetson. Stetsony jsou cool.
Ahoj, zlato.
Tak fajn, kde jsme? Už jsme byli na Velikonočním ostrově?
- Jo, Velikonoční ostrov tu mám! - Tam tě přímo uctívali!
- Viděl jsi ty sochy? - Jim Ryba.
Jé, Jim Ryba! Jak se má?
Pořád si staví svojí hráz.
Pardon, co to děláte?
Jsou cestovatelé v čase a tak se nikdy nesetkají ve správném pořadí.
Synchronizují si deníky. Tak co se děje?
Protože máš něco za lubem.
Utíkal jsem… rychleji než kdy jindy,
a utíkal jsem celý svůj život.
Nyní je čas, abych přestal.
A dnes budu potřebovat vás všechny se mnou.
Dobře jsme tady, tak o co jde?
Piknik! A pak výlet.
Někam jinam. Někam kde je to zcela nové.
Kam?
Vesmír… 1969.
"NEMOŽNÝ ASTRONAUT"
- Salut! - Salut!
- Takže kdy pojedeme do roku 1969? - A odkdy piješ víno?
Je mi 1 103 let, někdy jsem ho přece pít už musel.
Fuj to je hnus! Myslel jsem, že to bude chutnat jako žvejky!
1 103? Když jsme tě viděli naposledy tak ti bylo 908.
A ty jsi trochu přibrala a taky jsem na to neupozornil.
- Kdo je to? - Kdo je kdo?
- Promiň, co? - Říkala jsi, že jsi někoho viděla.
Ne, neviděla.
Měsíc. Koukněte na něj!
Samozřejmě, vy jste udělali víc než to, že?
Velká stříbřitá věc na obloze, nemohli jste tomu odolat.
Tak to má být.
V 69 se přistálo na měsíci.
Míříme tam?
V 69 se toho stalo mnohem víc, než si lidi pamatují.
Lidské bytosti…
Myslel jsem si, že vás nikdy nepřestanu zachraňovat.
Kdo je to?
Pane bože!
Zůstaňte všichni tady.
Ať se stane cokoliv, nezasahujte.
Jasný?
To je astronaut.
- To je astronaut z Apolla v jezeře. - Dívej.
Ahoj. To je dobrý, vím, že to jsi ty.
Takže…
Co to dělá?
Doktore!
Amy! Nepřibližuj se!
- Doktor říkal, ať se nepřibližujem! - Ne!
- Musíš tu zůstat! - Ne!
Doktore!
Je mi to líto.
Ne! Doktore!
Doktore, prosím!
River… River!
River…
No jasně, že ne.
River, nemůže být mrtvý. To není možný!
Ať to bylo cokoliv, zabilo ho to uprostřed jeho regenerace.
Jeho tělo už bylo mrtvé.
A do dalšího to už nezvládnul.
Možná je to klon, nebo dvojník nebo tak.
Věřím, že dokáži ušetřit trochu času.
Rozhodně je to Doktor,
a rozhodně je mrtvý.
Říkal, že budete potřebovat tohle.
Benzín?
Tělo Pána Času je zázrak.
Dokonce i mrtvé.
Jsou tu celé impéria,
která by roztrhala tenhle svět jen kvůli jediné buňce.
Nemůžeme ho tu nechat.
Nebo kdekoliv jinde.
Prober se! No tak, prober se, ty pitomej zatracenej idiote!
Co budeme dělat, Rory?
Jsme jeho přátelé.
Uděláme to co, Doktorovi přátelé vždycky dělají.
Co se nám řekne.
Je tu loď.
Pokud to máme udělat… udělejme to pořádně.
Kdo jste?
Proč jste sem přišel?
Ze stejného důvodu jako vy.
Dr. Song…
Amy…
Rory.
Já jsem Canton Everett Delaware III.
Už vás znovu neuvidím.
Ale… vy uvidíte mě.
Čtyři.
Promiň, co?
Doktor očísloval ty obálky.
Dostali jste trojku, já dvojku a pan Delaware čtyřku.
- Tak? - Tak kde je jednička?
Myslíš, že pozval ještě někoho?
No, musel. Naplánoval to všechno do posledního detailu.
Sklapnete? Na tom přece nezáleží. Je mrtvý.
Něco plánoval. Vesmír 1969, co to znamená?
Pořád mluvíte, i když na tom nezáleží.
- Jemu na tom záleželo. - Takže na tom záleží i nám.
Je mrtvej.
Ale pořád nás potřebuje.
Já vím.
Amy… já vím.
Ale nyní se musíme soustředit.
Hele.
- Promiňte, kdo seděl támhle? - Nějakej chlap.
Doktor věděl, že zemře a tak poslal tyhle zprávy.
Když víte, že umřete, komu zavoláte?
- Kamarádům, lidem, kterým věříš. - Číslo jedna.
Komu Doktor věřil nejvíc?
Tak to je hnusný.
Dokonce i na tebe, tohle je hnusný.
Nebo "Ahoj." jak se dříve říkalo.
Doktore?
Jen jsem si skočil pro speciální brčko.
Víc to pak šumí.
Jsi v pohodě.
Jak můžeš být v pohodě?
Jasně, že jsem v pohodě, vždycky jsem v pohodě, jsem král pohody.
To je pitomej titul zapomeň na něj.
Říman Rory, to je super titul. Ahoj, Rory!
A Dr. River Song…
Ty zlobivá, zlobivá holko, jaký trable pro mě chystáš tentokrát?
Dobře.
Asi to bude za něco, co jsem ještě neudělal.
- Jo to je. - Dobře, už se na to těším.
Nerozumím tomu.
Jak tu můžeš bejt?
Pozvali mě.
Datum, souřadnice. Asi stejně jako vy, jinak by to byla sakra náhodička.
- River, co se to děje? - Amy zeptej se ho, kolik mu je.
- To je trochu osobní. - Řekni jí kolik ti je.
- 909. - Jo, ale říkal jsi…
Takže kde jsme my? Jim Ryba?
- Už jsme byli u Jima Ryby? - Kdo je Jim Ryba?
- Nerozumím tomu. - Ale jo, rozumíš.
Já ne! Co tu děláme?
Byli jsme rekrutováni. Má to něco společného s vesmírem v roce 1969.
A mužem jménem Canton Everett Delaware III.
Rekrutováni kým?
Někdo kdo ti věří víc, než kdokoliv jiný v celém vesmíru.
A to je kdo?
Spoilery.
1969, to je snadný.
Je sranda, jak některé roky jsou snadný.
Takový 1482 je plný poruch.
Takže, Canton Everett Deleware III, tak se jmenoval, jo?
Kolik takových může být? No, tři… asi.
Rory, jsou na mě všichni kvůli něčemu naštvaní?
Zjistím to.
- Vysvětli mi to ještě jednou. - Doktor na pláži bylo jeho budoucí já,
o 200 let starší než ten nad námi.
Ale pořád se to stane? Stejně umře?
No my všichni se jen tak nepozveme.
Takže, Doktor z budoucnosti, ví, že umře.
Rekrutuje své mladší já a nás všechny… kvůli čemu?
- Pomstě? - Ne, pomsta není jeho styl.
- Aby se zachránil. - To taky není jeho styl.
- Musíme mu to říct. - Řekli jsme mu, co jsme mohli.
Nemůžeme mu ani říct, že jsme viděli jeho budoucí já.
Ovlivňuje svou vlastní minulost. Mohlo by to roztrhnout vesmír.
Až na to, že už to udělal.
A vesmír vybuchnul.
- Ale chtěl by to vědět. - Opravdu? Chtěl by to kdokoliv vědět?
Jsme tady nahoře extrémně chytrý a nikdo tu nestojí a netváří se ohromeně.
Tak k čemu vás tady všechny mám?
Nemohla bys ho občas proplesknout?
River, nemůžeme ho nechat zemřít.
Musíme tomu zabránit.
Jak ti to může nevadit?
Neděsí mě Doktorova smrt a ani má vlastní.
Na mě čeká mnohem horší den.
Čas není přímá linka, je celá drci-hupsi.
Je tu spousta nudných věcí… jako Neděle, a úterky a čtvrteční odpoledne.
Ale pak tu jsou Soboty! Velké dočasné body, kde je všechno možné!
TARDIS jim nemůže odolat stejně jako můra plamenům.
Miluje párty, takže jsem jí dal 1969 a NASA,
protože to je vesmír v 60letech, a Cantona Everetta Delewarea III
a tohle je místo, které mi vyhodí.
Washington DC, 8. dubna, 1969. Tak proč jsme nepřistáli?
Protože tam nejedeme.
- A kam jedeme? - Domů! No, alespoň vy dva.
A můžete dělat děti. A ty Dr. Song zpátky do vězení.
A já, já jdu pozdě na lekce na dvojplošníku v roce 1911, nebo pletení?
Pletení nebo dvojplošník, jedno nebo druhý.
Co?
Myslíte si, že prostě jen tak půjdu na tajuplné setkání?
Kdo poslal ty zprávy?
Vím, že to víte. Vidím vám to ve tvářích.
Nehrajte si se mnou, ani si nemyslete, že na to máte.
- Tentokrát nám budeš muset věřit. - Věřit vám? No jasně.
Ale nejdřív doktorko Song, jenom jedna věcička,
Kdo seš?
Jsi někdo z mojí budoucnosti, to chápu, ale kdo?
Dobře.
Proč jsi ve vězení? Koho jsi zabila?
Sice letím na záporačky,
ale věřit ti?
To jako fakt?
Tak věř mě.
Dobře.
Musíš to udělat a nemůžeš se ptát proč.
Vyhrožuje ti někdo? Nutí tě to někdo říct?
Ne.
Lžeš?
Nelžu.
Přísahej. Přísahej na něco, na čem záleží.
Rybí prsty a puding.
Můj život je v tvých rukách, Amelie Pond.
Díky.
Takže! Canton Everett Delaware III!
- Kdo to je? - Kdo to chce vědět?
Váš šéf.
Žádného šéfa nemám.
Možná byste to chtěl říct prezidentovi Spojených států.
- Bývalí agent FBI. Vyhodili ho. - Proč?
- Chápu, že máte problém s autoritami. - Děkuji.
To není kompliment, synku.
Šest týdnů poté, co opustil úřad, si ho prezident zavolal na osobní schůzku.
Jo, 1969, kdo je Prezidentem?
Toto je osobní záležitost.
Potřebuji někoho zvenčí. Někoho s FBI tréninkem,
ale kdo pro ně již nepracuje.
- Jsem polichocen. - Byl jste má druhá volba, pane Delaware.
To nevadí. Vy jste byl má druhá volba na prezidenta, pane Nixone.
Richard Milhous Nixon. Vietnam, Watergate,
- je tu i pár dobrých věcí. - Ne dost.
- Hippíku! - Archeoložko!
Každý den, ať jsem kde jsem, mi někdo zavolá.
Lidé vám nemůžou jen tak zavolat, pane Prezidente.
Vždy je to přímý hovor.
Každý den za poslední dva týdny, obvykle pozdě v noci.
Muž nebo žena?
Ani jedno.
Poslouchejte.
Dobře, protože nevím, do čeho lezu,
tak budu diskrétní a ztlumím motory.
Udělala jsi něco?
Ne, jenom… se koukám.
Zapnu vnějšku neviditelnost.
Už jsem to dlouho nedělal, strašně to žere energii.
Ty můžeš zneviditelnit TARDIS?
Skoro se trefil.
Dotkla ses něčeho?
Jenom obdivuju tvoje schopnosti, zlato.
Dobře! Mohla by ses něco přiučit.
Dobře.
Takže, nemůžu zkontrolovat skener, nefunguje, dokud jsme zamaskovaný.
Hned to bude.
Hej, hej, hej, hej. Počkejte chvilku.
Jsme uprostřed toho nejmocnějšího města v té nejmocnější zemi na Zemi.
Nespěchejme.
Haló?
Kdo je to?
Tady je prezident Nixon. Kdo volá?
To jsi zase ty?
- Pane prezidente? - Dítě?
Tady je Prezident, ano.
Bojím se, pane Prezidente.
Bojím se kosmonauta.
- Malá holčička? - Chlapec.
- Jak to víte? - Jakého kosmonauta?
Odkud voláš? Kde jsi? Kdo jsi?
Jefferson Adams Hamilton.
Jeffersone, poslouchej mě…
S tímhle by si přece měl Úřad poradit, ne pane?
Tyto telefonáty se konají ať jsem kde jsem.
Jak mám vědět, že v tom Úřad není namočen? Nemůžu věřit…
Aha. Zdravím.
Jdu v nevhod?
A hele, tohle je Oválná pracovna.
A já hledal…
Podélnou místnost. Tak, tak, tak, tak, tak já půjdu, jo?
- Pokaždý! - Nebojte!
To dělá vždycky, když je zamaskovaná.
- Ne, nech toho! - Říkal, že skener nefunguje.
Já vím. Brepta.
Uzavření, uzavření!
To ne! Jau! River, už jsi zprovoznila skener?
- Nesnáším ho! - Nelži!
Dostaňte odsud Prezidenta!
- Pane, musíte s nimi ihned jít! - River, zmodři jí zase!
Co to sakra je?
Pane Prezidente!
To dítě vám řeklo všechno, co jste potřeboval, ale vy jste neposlouchal.
Ale to máte fuk, protože odpověď je ano. Vezmu ten případ!
Kluci, zbraně, to jako fakt?
Právě jsem se dostal do nejstřeženější pracovny v Spojených státech,
a zaparkoval velkou modrou budku na koberečku.
Myslíte si, že mě můžete jen tak střelit?
- Jsou to Američani! - Nestřílejte, rozhodně nestřílejte!
Nás nestřílejte taky!
Opravdu nepotřebujeme střelit. Hele, máme ruce vzhůru.
- Kdo sakra jste? - Pane, musíte zůstat v zadu.
Ale kdo, ale kdo jsou? Co to je za budku?
To je policejní budka, neumíte číst?
Jsem váš nový agent v utajení, vypůjčený ze Scotland Yardu.
Krycí jméno: Doktor.
Tohle jsou moji nejlepší agenti: Nohy, Nos a paní Robinsonová.
- Nesnáším tě. - Nelži.
Kdo jste?
Nudná to otázka. Kdo vám volá? To je to zajímavé.
Protože Canton Trojka má pravdu, to rozhodně byl holčičí hlas.
A v Americe je jen jedno místo, odkud by mohla volat.
Kde?
Neangažujte se s vetřelcem, pane Delawere.
Slyšeli jste to co já, je to snadné. Dejte mi pět minut a vysvětlím vám to.
Nebo zkřivte vlásek mě či mým přátelům a nikdy se to nedozvíte.
Jak jste se sem dostal? Přece jste to sem nepřinesl.
- Chytrý, co? - Miluju to.
Nechvalte vetřelce!
Pět minut?
Pět.
Pane Prezidente, ten muž je jasné a současné nebezpečí.
Pane Prezidente, ten muž sem nakráčel s velkou modrou budkou
a třemi svými přáteli a toto je muž, kolem kterého prošel.
Jednoho z nich stojí za to poslouchat.
Co kdybychom mu dali pět minut, uvidíme, zda mluví pravdu.
Díky, Cantone.
- Pokud ne, zastřelím ho sám. - Tak nedík.
Pane, nedoporučuji…
Sklapněte, Petersone.
Dobrá. Pět minut.
Budu potřebovat SWAT tým připravený k zásahu, mapy s ulicema
mapující celou Floridu, džbán kafe, 12 Jammy Dodgers a Fez.
Dejte mu ty mapy.
- Proč Florida? - Tam je NASA.
Zmínila kosmonauta. Kosmonauti žijí v NASA. A navíc…
je tu další stopa, kterou sleduji.
Kosmonaut? Jako ten co byl u jezera?
Možná.
Nejspíš.
Kdo je to?
- Vzpomínám si! - Amy?
Na co sis vzpomněla?
Nevím, jen jsem…
Amy, co se děje? Amy?
Jsi v pořádku?
Jo, ne, jsem v pořádku, jen… je mi trochu špatně.
Promiňte, je tu toaleta nebo tak?
Promiňte, madam, během této procedury musíte zůstat zde.
Sklapněte a vemte jí na toaletu.
- Tudy madam. - Díky.
Vašich pět minut vypršelo.
Jo, a kde je můj fez?
Vlastně, tohle obvykle zvládám sama.
Už jsem tě viděla. U jezera… a tady.
Ale pak jsem zapomněla.
Jak jsem mohla zapomenout?
Co jsi zač?
Zpátky! Nepřibližujte se k tomu!
Pane bože, co to je? To je maska? To je něco ze Star Treku?
Bene, to jsi ty?
Běžte od toho, hned!
Od čeho, zlatíčko?
Toho!
Pane bože, podívejme na to.
To je maska ze Star Treku?
Bene, to musíš být ty.
Moment, neříkala jsem to už?
Ne, prosím, nepřibližujte se k tomu!
K čemu, zlatíčko? Nemám se přibližovat k čemu?
- Ty světla. Nikdy je nespraví. - Podívejte se za sebe!
Zlatíčko, za mnou nic…
Nemusel jsi jí zabíjet, vždyť by si na tebe ani nepamatovala!
Jak to funguje? Pamatujeme si tě, jen dokud tě vidíme, je to tak?
Proč jsi jí musel zabít?
Rados…
Jmenovala se Radoslava.
Tvé jméno je Amelia.
Řekneš Doktorovi…
Řeknu mu co?
To co musí vědět.
- A co nesmí nikdy vědět. - Jak o tom víš?
Řekni mu to.
Jste v pořádku?
Jsem… jsem v pořádku.
Je to o moc lepší, díky. - Co to je?
- Můj telefon. - Váš telefon?
Musím to říct Doktorovi.
Říct mu co, madam?
Promiňte. Nevím proč jsem to řekla.
Tudy madam.
Děcko?
- Mám to zvednout? - Tady!
Jediné místo v Spojených státech, odkud mohl ten hovor přijít.
Vidíte? Je to jasné, když se zamyslíte.
- Pane, vy jste génius. - Je to koníček.
Pane Prezidente, zvedněte telefon.
Haló?
Tady Prezident Nixon.
Je tady! Kosmonaut je tady. Chce mě dostat.
- Chce mě sníst! - Není čas na SWAT tým, jdeme!
Pane Prezidente, řekněte jí, že je pomoc na cestě. Cantone,
v žádném případě mě nesleduj do té budky a zavři za sebou dveře.
Co to sakra děláte?
Pane Prezidente, prosím pomoc! Prosím, pomoc!
Jeffersone, je to v pořádku.
Posílám své nejlepší lidi.
Jefferson není holčičí jméno, ani to není její jméno.
Jefferson Adams Hamilton… River?
Příjmení tří z Amerických otců zakladatelů.
Úžasní chlápci. Dvěma jsem se líbil.
Jste v pořádku? Stíháte?
Prezident se zeptal na dvě otázky. Kde a kdo jsi? A odpověděla jen kde.
- Je větší zevnitř. - Na to si zvyknete.
Tak kde byste sehnali tři velká historická jména v řadě?
- Kde? - Tady! Jdeme!
- To je… - Postaráš se o to?
Proč jsem vždycky na řadě já?
Protože jsi nejnovější.
Kde to jsme?
Asi 8 kilometrů od Kennedyho vesmírného střediska.
Je 1969: rok Měsíce.
Zajímavé, nemyslíš?
- Co by tu dělala holčička? - To nevím. Asi se ztratila.
Prezident se jí zeptal kde je,
a udělala to, co by udělala každá ztracená holčička.
Podívala se z okna.
Ulice. No jasně, jména ulic!
Jediné místo na Floridě, pravděpodobně v celé Americe
s těmito třemi jmény ulic ve stejné křižovatce, a Dr. Song,
zase máš ten výraz.
- Jaký? - "Je tak sexy když je chytrej" výraz.
- Tohle je můj normální výraz. - Jo, to je.
- Ale, nech toho. - Ani náhodou.
Přesunuli jsme se. Jak, jak jsme se mohli přesunout?
To ses ještě nedostal ani k cestování vesmírem?
Chtěl jsem to zahrnout společně s cestováním v čase.
Cestování v čase?
Statečné srdce, Cantone. Jdeme!
Takže jsme v budce, která je větší zevnitř a cestuje časem a prostorem?
Jo, v podstatě.
Jak dlouho to Scotland Yard má?
Je to nějaký typ skladiště. Nepoužívané.
Uvědomujete si, že tohle skoro jistě past, že?
Všimla jsem si toho telefonu, ano.
- Co s ním? - Byl odstřižen.
Tak jak odtud mohlo telefonovat dítě?
Dobře, ale proč by nás někdo chtěl chytit do pasti?
Nevím. Uvidíme, jestli nás někdo zkusí zabít a pak začneme od toho.
Tak co by tu dělala malá holčička?
Nevím, najděme jí a zeptejme se.
Není to pozemské, rozhodně mimozemské. Nejspíš to ani není z této časové zóny.
Což je zvláštní, protože…
koukněte na to!
Je to Pozemská technologie, současná!
Velice současná. To nejmodernější.
- Tohle je z vesmírného programu! - Ukradené?
- Co, jako ufounama? - Očividně.
Ale proč? Pokud se dokážeš dostat až na Zemi,
proč krást technologii, která tě sotva donese k měsíci?
Možná protože je coolovější!
Koukni jak cool to je!
- Coolový ufouni? - No jak bys nazvala mě?
- Ufoun. - Hej!
Myslím, že už je v pohodě.
Jsi zase s námi, Cantone?
- Máte pěknou káru. - Pašák!
Tak jdeme! Malá holčička, jdeme jí najít.
- River… - Vím na co myslíš.
Ne, nevíš.
Myslíš si, že když najdeme toho kosmonauta v roce 1969
a neutralizujeme ho, tak nebude moc zabít Doktora v roce 2011.
Dobře, trefila ses.
To jen protože jsem myslela na to samé.
- Tak to uděláme. - Takhle to nefunguje.
Přišli jsme sem kvůli tomu, co jsme viděli v budoucnosti.
Pokud zabráníme aby se budoucnost udála, tak vytvoříme paradox.
- Čas může být přepsán. - Ne všechen.
- Říká kdo? - Kdo myslíš?
Co je tohle?
- Pořád ho můžeme zachránit. - Doktore.
Koukni na tohle.
Tak kam to vede?
- Je tu síť tunelů, přímo pod tím. - Známky života?
Nic co by se ukazovalo.
Takový jsou nejhorší. Buď opatrná.
Opatrná? Jednou jsem to zkoušela, je to nuda.
Zakřič, pokud budeš mít potíže.
Neboj se, řvu hodně.
To byl spoiler pro tebe!
Tak co se tu děje?
Nic… je to jen kamarádka.
Myslím, že mluví o možné mimozemské invazi.
Dobře.
Takže…
… byl jsem v baru a pil drink.
- Řekni upřímně, jsem tam pořád? - Bohužel ne.
Všechno v pohodě.
Jen tunely, nic dole jsem tam neviděla.
Dej mi pět minut, chtěla bych se znova porozhlédnout.
Až pitomě nebezpečné.
Jo, taky se mi to líbí.
Amy, dávej na něj pozor.
Rory, nevadilo by ti tam jít s ní?
Jo, trochu.
Tak to to oceňuji o to víc.
Vydrž River, jdu taky.
- Jsi v pořádku? - Jo, jo.
Jen se mi udělalo špatně.
Asi to bude tím vězeňským jídlem.
Dobře.
Tudy? Co myslíš?
- Mám pocit, že něco slyším. - Zajímavé. Tyhle tunely jsou staré.
Opravdu staré.
Jak můžou být tak staré a nikdo si toho nevšiml?
- Je to údržbářská šachta. - Je to zamčené.
Proč lidé pořád všechno zamykají?
- Co je za tím? - Nemám ponětí.
- Něco špatného? - Skoro určitě.
A ty to hodláš otevřít, že jo?
Je to zamčené. Jak má dívka odolat?
- Je to rozumné? - Bože, doufám, že ne.
Ty a Doktor… Docela si to dovedu představit.
Hlídej.
Co jsi tím myslela?
To co jsi řekla Amy.
Že tvůj nejhorší den se blíží?
Když jsem poprvé potkala Doktora,
před dlouhou dobou…
… věděl o mě všechno.
Pomysli si to. Citlivá mladá dívka a najednou se z ničeho nic objeví muž
je chytrý a šílený a úžasný a ví o tobě úplně všechno.
Představ si, co to s dívkou provede.
Ani nemusím.
Problém je, že to jde pozpátku.
Moje minulost je jeho budoucnost.
Cestujeme v opačných směrech.
Pokaždé co se potkáme, ho znám více
a on mě méně.
Nemůžu se dočkat dnů kdy se s ním spatřím.
Ale vím, že pokaždé co ho spatřím,
bude o krok dál.
A nastane den, kdy se podívám do jeho očí,
mého Doktora,
a on nebude mít nejmenší ponětí kdo jsem.
A myslím, že to mě zabije.
Co to je za místo?
To je alarm.
Podívej se, jestli se něco blíží.
Nic tam není.
Tyhle tunely nejsou jen tu, jsou všude.
Jsou pod celým povrchem téhle planety.
Byly tu celá staletí.
Rory!
Takže vás vyhodili od FBI, protože máte problém s přístupem.
Ne, jen jsem se chtěl oženit.
To je zločin?
Ano.
Doktor kdo, přesně?
- To je utajené. - Utajené kým?
Bůh ví.
- Ale pracujete pro ně. - Je to můj kamarád.
Pokud je "kamarád" to správné slovo.
Dlouho jsme se neviděli.
Chtěla jsem mu něco říct,
ale vždycky se nám postaví něco do cesty.
Tak už to bývá.
Pomoc!
- Pomoc! Pomoc! - To je ona!
Amy?
- Co se děje? - Musím ti něco říct!
Je to důležité. Je to opravdu, opravdu důležité.
- Doktore! Rychle! - Právě teď?
Cantone! Cantone, jsi v pohodě?
- Je v pořádku? - Je v bezvědomí. Ale dali mu pořádně.
Doktore, musím ti něco říct.
- Musím ti to říct, teď! - Teď není ta správná chvilka, Amy.
Je to důležité. Musím ti to říct teď.
Pomoc! Pomoc!
- Pomoc! - Doktore…
… jsem těhotná.
To je on. Astronaut!
Pomoc!
- K zemi! - Co to děláš?
- Zachraňuji ti život. - NE!
Překlad: Blackthunder
www.doctorwho.cz
PŘÍŠTĚ
Promiň! Nechtěla jsem tě střelit.
"30 sekund a odpočítávám. Stále jsme s Apollo 11."
Jsou všude. Je to jako by se vymazali z vaší paměti jakmile se podíváte jinam.
"20 sekund a odpočítávám."
Pořád nevíme, jak vypadají.
Tak dlouho jak máte něco v koutku svého oka,
nebo skřípání ve vašem domě, dýchání pod postelí, či hlasy ve zdech.
- "10 sekund." - Nebojujeme proti mimozemské invazi.
- Ale vedeme revoluci. - "Pět, čtyři, tři,"
"dva, jedna."
"Hodně štěstí a zlomte vaz."