Bylo to na planetě Skaro, kde můj starý nepřítel, Vládce, stanul před rozhodujícím soudem.
Říkají, že tiše naslouchal, když četli seznam jeho krutých zločinů…
a po poslední větě…
Požádal o něco, co někteří považovali za zvláštní požadavek.
Chtěl, abych já, Doktor, jeho sok a Pán Času,
vzal jeho ostatky zpátky domů na planetu Gallifrey.
Vyhladit! Vyhladit!
Byl to požadavek, na který nikdy neměli přistoupit.
NEPŘÍTEL UVNITŘ
Pán času může prožít 13 životů a Vládce použil všechny své.
Ale pravidla pro něj nikdy nic moc neznamenala.
Tak jsem bezpečně uložil jeho ostatky na cestu zpátky.
Protože jsem mu nemohl věřit ani po smrti.
To by mělo stačit.
Při všech mých cestách vesmírem a časem,
jsem si na konci svého sedmého života,
začínal uvědomovat, že nikdy nemůžeš být dost opatrný.
…Čas… čas…
Čas… čas… čas… čas… čas… čas…
Legrační, jak jsou věci…jak věci…
Ale, ne.
Aktivace automatického nouzového přistání. Kritické časové selhání.
Hej, kam jedeš? Vrať se zpátky, člověče!
Viděli jste to?
Pomodli se, Lee.
Co to bylo za věc?!
Časové… selhání…
Seženu ti sanitku.
Zastav to!
Co?
Vydrž, starej pane. Chang Lee ti pomůže.
Hej, tady!
- Byl jste s ním? - Jen jsme tudy procházeli.
Je bohatý? Měl by raději být. Tady.
- Nic psát nebudu! - Napiš nebo nebudeme moct udělat nic.
Co je za den?
- 30. prosince. - 1999.
Střelné poranění. Srdce bije jako šílené. Musel si něco vzít.
- Dvě srdce…?! - Jedna kulka v jeho rameni.
Žádné poškození. Ty další dvě jsou v jeho levé noze.
Podívej se, dvě srdce!
Ještě to! Dvojitá ruptura, Curtis.
- Dostaň ty kulky ven. - Jedna prošla skrz.
- Srdce stále bije jako šílené. - Zavoláme kardiologa.
- Kdo tam dneska je? - Úžasná Grace.
Musím jít.
- Fibrilace na 300. - 300?!
- Rentgenové snímky? - Dvojitá ruptura pokaždé, když jsme je dělali.
- Zkuste to znova. - Zapneme jiný přístroj.
- Ne, nemáme čas! - Doktorko Hollowayová, to je Brian.
Jo, Briane. Promiň!
Jsem ve službě. Předpokládáš, že to budu ignorovat?
Ne, Briane, to neříkej. Jen počkej, dokud nepřijdu domů.
Briane?
Promiň.
Sondu.
Skalpel.
A… Čtvrtou skladbu.
Čtvrtá skladba.
Puccini…
Madam Butterfly.
Co to děláte, přestaňte!
Pane Smítne, budete v pořádku.
Ne! Nejsem člověk. Nejsem jako ty!
Nikdo není.
Potřebuju beryliové nukleární hodiny!
Je rok 1999, že ano?
Nemůžeme dál čekat, Grace.
Ne, nejsem člověk! Nejsem člověk!
Snažte se nemluvit, pane Smithe.
Vyndáme ty střely. A pak zjistíme,…
proč vaše srdce bije jako splašené. A pak to spravím.
Budete v pořádku. Fajn… už je pod narkózou.
Časové selhání! Vládce! Je někde tam venku.
Skalpel.
Musím ho zastavit!
Nějak si nemyslím, že by se tenhle člověk jmenoval pan Smith, a co ty?
A tady máme elektrofyziologii.
Ta je prováděná nadřízenou kardioložkou, Dr. Hollowayovou,
Aplikujeme do pacientovi artérie mikrosondu,
a pak vyhledáváme části způsobující fibrilaci.
Abyste věděli, že vaše peníze byly utraceny za dobrou věc. Zničíme ty části laserem.
Brian zase vyhrožuje, že odejde?
On ne… tohle je divné.
- Co? - Déja vu.
- Kde to jsem? - Er…podklíčková tepna.
Měla bych být v plicnici.
Ne pokud tenhle muž není osel.
Tak jsem ztracená.
Nech mě něco zkusit.
Záchvat! Dostaňte tu sondu ven!
Snažím se!
- Obraz je pryč! - Zatraceně!
Postupovali jsme moc rychle!
Nemůžu to vyndat!
Ztrácí se nám!
Ta sonda praskla. Je stále uvnitř!
Pal!
To není dobré.
Čas úmrtí?
22:03.
Chci hned vidět jeho rentgenové snímky!
Tohle jsou všechny jeho věci. Nemá tu ani žádné průkazy.
Označte ho jako John Doe a objednejte pitvu.
Možná to dítě, co ho přivezlo, by nám mohlo pomoct s identifikací.
Doktorko?
Jistě.
Není tu žádná dvojitá ruptura.
Pane?
Hmm? Jo, jsem při smyslech.
Mohl byste jít se mnou, prosím?
Vy jste doktorka?
Jo. Ano, to jsem. Jste přítel pana Smithe?
Jasně. Je v pořádku?
Vlastně u něj nastaly komplikace a lituji, ale nezvládl to.
Je mi to líto.
To je v pořádku. Řeknu to jeho rodině. Jsou tohle jeho věci?
Jo.
Vezmu si je.
Měli bychom kontaktovat jeho rodinu.
Ne, tohle pro ně bude rána. Udělám to.
- Vy jste ho vůbec neznal! - Znal!
- Tak mi řekněte jeho skutečné jméno. - Musím jít!
Počkejte!
Zastavte ho někdo!
Přestaň…
…Bruci, prosím!
- Co děláš na Nový rok? - Maškarní večírek.
- Já jdu taky. Za koho jdeš? - Divokej Bill Hickock.
Skvělý… Kdo je to?
Na prstě u nohy John Doe!
Máme pro tebe na zítřek zamluvenou pěknou pitvu.
a pak bude sauna a bylinkový zábal. Co ti udělá radost?
Jedna ráno.
Hej, je 31. 12. 1999.
Párty začíná!
Sladké sny.
Hehe, dej pozor!
Ono to žije! Ono to žije!
Ono to žije! Pro Boha…
Věděl jsem to! Věděl jsem to!
Hej, Tede, jsi to ty?
Haló?
Kdo tam je?
Oh, můj Bože!
Bože! Ne!
Kdo jsem?
Co… jsem… zač?!
Divný.
Musím najít Doktora.
Tohle tělo dlouho nevydrží.
Potřebuju Doktorovo tělo.
Hmm, smysl pro humor, už žádné chrápání?
Nepotřebuješ doktora. Pojď zpátky do postele, zlato.
Moje jméno není Zlato.
No a jak chceš, abych ti říkala?
Vládce by šel.
No, tak se vrať do postele… Vládče.
Oh, Doktore, brzo budu mít všechny tvé životy.
Nebyl to ten samý člověk!
Ten člověk ukradl to tělo.
Měl na sobě prostěradlo a popisku Jona Doea na palci.
Nemyslím, že znovu přijde.
Myslíš, že šel do lepší nemocnici?!
Víš ty co? Jdu domů.
Pete, zastav se na psychiatrii a sežeň další prášky.
Jo, jistě.
Curtis, můžeš zavolat policii? Nějaká zrůda utekla s tělem Johna Doea.
Nevolejte ještě policii, Curtis. Grace, můžeš nám dát nějaký čas?
Čas…
Čas!
Nepotřebujeme rozhlašovat naše chyby nebo jo?
Co to říkáš?
Dvě srdce. Není divu, že ses ztratila.
Přesně.
Možná, že to byla dvojitá ruptura.
V tom případě si nemůžeme dovolit tě ztratit.
- Co to děláš? - To co jsem měl udělat už včera večer.
To se mi snad zdá?! Ztratím pacienta a pak ztratím i jeho tělo…
a ty zničíš důkazy…
Toho že jsi byla neopatrná?
- Ne! Nevěděla jsem… - Zemřel, protože ses v tom nevyznala!
To se vsaď, že jsem se nevyznala! Ten chlap měl dvě srdce!
Bez záznamů nikdo ani nebude vědět, že tu byl.
- Tohle nemůžeš udělat! - Nech mě se o to postarat, Grace.
Ne!
Věř mi. Vím, že je to nejlepší pro všechny.
Ale co byl zač? Jak to můžeme zjistit?
Musím najít jeho tělo!
Musím udržet tuhle nemocnici v provozu.
Ne! Ne. Pokud tohle uděláš…
…končím.
Nemyslíš to vážně.
Podržte mi výtah.
Puccini!
Už jsme se setkali.
- To si nemyslím. - Ano, myslím, že jo. Znám vás.
Jsi unavena životem, ale bojíš se umírání.
Byla tam hudba… Madam Butterfly!
Byla jsi tam! Viděl jsem tě včera v noci!
Já to nebyla!
Nevím kdo jsem, ale já vím, že mě znáš!
- Prosím jdi pryč! - Jsi moje jediná naděje!
Zavolám ochranku!
- Víš, kdo jsem? - Je mi jedno, kdo jsi! Nech mě být!
Musíš mi pomoct! Jsi doktorka!
Dobře, moje trpělivost právě přetekla! Ustup!
Vystup!
Jsou to moje srdce!
Něco tady je!
To nemůže být pravda!
Co je tohle?!
Prosím… prosím, mám dvě srdce!
Musíš mě dostat pryč, než mě znovu zabijí! Prosím pomoz! Jeď!
Ahoj Bruci, proč ty tmavé brýle?
Měl jsem špatnou noc.
Chtěl jsi něco?
Kde je to střelné poranění, co jsem přivezl, mám ho přesunout.
Zemřel.
Oh, jo. Dobře, mám příkaz přesunout jeho tělo.
Kde je? Jeho tělo?
Neslyšel jsi o tom? To tělo je pryč. Ukradené.
OK, kde jsou jeho věci?
Ten kluk, které ho sem přivez, si je vzal.
To asijské dítě.
Asijské dítě?
Bruci, ty jsi nemocný!
Děkuji.
- Jsi v pořádku? - Je mi líp.
I když jste do mě dali to primitivních zařízení.
Primitivní?!
Nevěřím tomu!
- Vzal si všechny svoje věci! - Kdo?
- Brian! - Tvůj přítel?
Bývalý přítel!
Sedni si. Chci si poslechnout tvoje srdíčko.
Srdíčka…
- množné číslo. - Dobře! Dobře…
Vzal si i pohovku!
Tak pojď za mnou.
Teď si vzpomínám na něco dalšího!
Nádherný výhled.
Možná máš selektivní ztrátu paměti ze šoku.
Možná. Nepamatuju si.
Ah, Da Vinci! Měl rýmu, když tohle maloval.
- Pořád máš vážnou fibrilaci. - Ne, Nemám. Tady.
Puccini… Vzpomínám si! Byl jsem s ním, když zemřel!
Ne nebyl.
Ne, byl jsem! Byl jsem, byl jsem.
Oh, můj Bože!
Vidíš žádná odezva. Nedokončil Turandot.
Alfano ho dokončil podle jeho poznámek. Bylo to tak smutné.
Ty máš dvě srdce!
Kdo jsi?
Anestetika téměř zničily regenerační proces.
Oh, jo… dobře…
Vezmu ti teď nějakou krev.
Ne, ne, Grace, Grace…
Mám 13 životů.
Ae no tak! Říkáš mi, že vstaneš z mrtvých?
Ano.
Mrtví zůstávají mrtví. Nemůžeme vrátit čas.
Ano, můžeš.
Nejsem dítě! Nemluv na mě jako bych byla.
Jenom dítě by mohlo věřit takovýmu nesmyslu. Já… jsem doktorka.
Ale byl to dětinský sen, který z tebe udělal doktorku.
Snila jsi, že můžeš zastavit smrt. Není to pravda?
Nebuď smutná, Grace. Dokážeš skvělé věci.
Haló?
Kdo je tam?
Ten chlápek ze sanitky?
Bruci, takhle mě neděs. Tohle místo je i tak dost šílený.
Jmenuješ se Chang Lee, že jo?
No a mě nikdy! TARDIS se opravdu líbíš.
- O čem to mluvíš, Bruci? - Nejsem Bruce.
Trvalo mi to minutu s touhle chodící vysílačkou, ale já nejsem Bruce.
Jsem pouze… v jeho těle.
Oh, vážně? Tak kdo opravdu jsi?
Dej mi tu tašku.
Ano.
Kde je?
Muž, kterému jsi tohle ukradl, kde je?
Je mrtvý.
Není mrtvý! Ukradl mé tělo.
A já zemřu, pokud ho nedostaneme zpátky sem.
Pomůžeš mi to udělat, rozumíš?
Co z toho budu mít?
Budeš žít.
Mmm, to není špatný. Patřilo tohle…?
Brianovi? Jo.
Nech si je.
Děkuju.
Jak je na tom moje krev?
Není to krev.
Mmm, možná, kdybych se trochu prošel, tak by se roztáhly.
Dobrý nápad. Pojďme se projít.
Možná, že jsi výsledek…
- genetického experimentu. - To si nemyslím.
Ale nemáš žádné vzpomínky na rodinu?
Ne. Ne, počkej! Pamatuju si, jak jsem s otcem ležel na trávě,
za teplé Gallifreyské noci…
Gallifrey! Ano! To musí být místo, kde jsem žil. Kde to je?
Nikdy jsem o tom neslyšela. Co si pamatuješ?
Padající meteory! Na obloze tančily jejich světla.
- Fialová, zelená, žlutá! Ano! - Co?
Tyhle boty!
Sedí perfektně!
Víš, tohle bylo všechno moje, dokud mi to neukradl.
Nikdy tady neměl být.
Bylo mi řečeno, že je mrtvý.
To tělo může zemřít. On zregeneroval do jiného.
Naše tělo tohle může udělat 12krát,
- Ale on si vzal většinu mých regenerací. - Na co?
- Nevyslovitelné zločiny. - Jako co?
- Čingischán. - Co s ním?
- To byl on. - Ani náhodou!
Ano, náhodou! Podívej, já taky nejsem svatej, ale on je zlej.
A to všechno dělá s mým tělem!
Skoro jsem ho zastavil, když se sem dostal.
Co chceš, Lee?
Co tím myslíš?
Kdybys mohl mít cokoliv… cokoliv… co bys chtěl?
Nevím. Milion doláčů!
Jen milion?
- Fajn, dva miliony. - Mysli v širším měřítku.
- Bilion! - Co by sis za to koupil?
- Moc. - Moc.
Zlatý prach?
Zbytek dostaneš, až budu mít zpátky své tělo. Platí?
Platí!
Ukážu ti okolí.
Do toho.
Jak jsem to udělal?
Říkal jsem ti. TARDIS se líbíš.
Arkádová místnost.
- Úžasný! - Že jo?
Ukážu ti to.
Tady je Oko harmonie, srdce téhle konstrukce.
Všechno získává energii odsud.
Jak nám to může pomoct?
Jak víš, patřilo mi to. Teď to patří jemu.
Kdybychom mohli otevřít to Oko, našli bychom ho.
Skvělý! Takže se to chystáš otevřít?
Ne, to ty. Můžeš vytáhnout tuhle zářivou věc ze svého místa?
Tuhle věc?
Ty to můžeš udělat.
Ano!
Dobře! Teď…
Koukni se do toho paprsku světla.
Pokud tě má TARDIS opravdu ráda, Oko se otevře.
- Proč se nepodíváš ty? - To ty jsi to vytáhnul.
Co je?!
Něco se děje! Něco se děje! Bože!
Oh, můj Bože!
Já vím, kdo jsem!
Já jsem Doktor!
Dobře! Teď to udělej znovu.
Páni! To je ten chlap, co jsem ho vzal do nemocnice.
Doktorův minulý život.
Doktorův?
Tak si říká. Doktor.
Nový Doktor. Je tak mladý. Hmm…
Fascinující!
Vidíš to?
To je struktura lidského oka.
Doktor je napůl člověk!
Není divu…
- Ne! - Co?
Viděl jsem ho! Vládce je tady!
O čem to mluvíš?
Chce mi vzít moje tělo, takže by žil a já bych zemřel!
Oh… Ne!
Otevřel Oko harmonie!
- Co je to Oko harmonie? - Počkej, počkej!
Vidíme to, co vidí on.
Tu ženu znám!
- Teď tě nemůže vidět! - Co je to Oko harmonie?
Zdroj energie v TARDIS, mojí lodi na cestování časem a prostorem.
Znamená to Čas a relativní dimenze ve vesmíru.
- Vládce je ďábel? - Ne, nepřátelský Pán Času.
Pán Času!
Zlý. Nakonec byl zahuben Daleky nebo to jsme si aspoň mysleli.
- Ty jsi skutečně šílený! - Nebyl mrtvý! Byla to past!
Pokud se podívám do toho Oka…
… sebere mi mé tělo!
- Slyšíš ty lži! - Ona mu věří!
S tímhle nechci mít nic společného! To stačí!
Pokud nebude oko harmonie zavřené, tahle planeta bude do něj vcucnutá!
Grace, musím to napravit! Potřebuju Nukleární hodiny. Pomoz mi je najít!
Grace…
Grace.
Grace!
Takže takhle se mě snaží zničit!
Jak?
Musíme se dostat k Doktorovi předtím než najde hodiny.
Tu ženu znám!
- Operovala ho. - Najdi ji a najdeme jeho.
Grace!
- Drž se ode mě! - Grace, prosím, pusť mě dovnitř.
Ne!
Grace, pusť mě dál. Můžeme si sednout, dát si čaj a promluvit si.
- Jasně jako Pán Času s pozemšťanem. - Ano, já jsem Pán Času.
- Myslela jsem, že jsi Doktor. - Ty jsi taky doktorka!
Zavolám sanitku, aby tě odvezli zpátky na psychiatrii, odkud si zjevně utekl!
Grace, pokud nedostaneme Vládce z téhle planety… Tahle planeta nebude už existovat!
- Volám sanitku! - Grace, máme čas jen do půlnoci!
Honem, no tak! Ano, počkám.
Dokážu, že to Oko je otevřené! Koukni se na tohle.
Ano…
Molekulární struktura téhle planety se mění.
Budu tady potřebovat hned sanitku. Tady je Dr. Grace Hollowayová.
Ze začátku jen malinko, ale brzo to bude mít katastrofický rozměr!
Potřebuji lůžko na psychiatrii.
Kolem půlnoci se tahle planeta vtáhne sama do sebe.
Nic nezbude.
Myslím, že byste raději měli zařídit dvě lůžka!
Doktor, doktorka.
Pojď, potřebuje sanitku.
Grace… zhubnul jsem o 20 liber!
Gratuluju.
Za dvacet minut?! Už to začíná!
Vydělal bys balík v oblasti správného stravování.
Nyní novinky o zvláštním fenoménu…
Příliv v pobřežních oblastech, na tohle roční období láme rekordy.
Povodňová varování byla vydána a na Hawaji…
začalo sněžit!
Podívej!
Souvisí to s miléniem?
Vědci tvrdí, že během několika minut svět změní svoje gravitační pole…
Změna, která se prý stává jednou za stovky let.
Miluju lidi,
vždycky vidí vzorec tam, kde žádný není.
Dále uvidíte: Kde moderní lidé oslaví Nový rok.
Nechtějí vidět odpočítávání na hodinách?
Ano a nejsou to, jen tak nějaké hodiny.
Jsou ty nejpřesnější, nukleární hodiny.
A jsou v institutu pro technologii a rozvoj ve městě San Francisco.
To musí být Beryliové hodiny!
- Jsou tady! - Můžou nás vzít přímo do institutu!
Musíme jet do institutu pro technologii a rozvoj. Víte, kde to je?
Samozřejmě, že vím.
- Čas? - 22:30.
Jsem v komisi toho institutu. Budou poslouchat.
Rychleji tahle věc nejede?! Pospěš si!
Nemůžete mu dát sedativa?
Proč jsi neřekla, že máš přístup k těm hodinám?
- Bála jsem se o se Oko zkázy… - Harmonie!
Ano, ano! A té skutečnosti, že Země do něj bude o půlnoci vtažena!
Nepotkáváme často Pány Času, Doktore.
Má rád, když mu říkám Doktore.
- Freudovské… - Přenos.
Freud by mě alespoň bral vážně.
- Ne pokud by se s tebou setkal! - Potkali jsme se.
No jistě… je to Pán Času!
- Znáte Marii Curie? - Ano.
- Líbá tak dobře jako já? - Téměř.
Náklaďák blokuje cestu.
Planeta bude za chvíli zničená a já jsem v dopravní zácpě? Promiňte!
OH, Můj Bože! Co je to?!
Nemůžu být zraněný!
Dostaň to ze mě! Dostaň to ze mě!
Pane, dámo, vraťte se ke svému vozu.
Co?! Přestaň! On je… on je Brit!
Předpokládám, že jsem. Želé dětičky seržante?
Želé dětičky?
Prostě si vemte.
Teď se postavte stranou, nebo se zastřelím.
Nebuďte blázen.
- Jsi se mnou, Grace? - Nemáš šanci!
Omluvte mě, prosím.
Ožiju před tvýma očima. Přemůžu smrt!
Nemůžu tvůj sen splnit napořád, ale dneska ho splnit můžu!
Dej mi zbraň.
Fajn… dejte mu ty klíče!
Děkuji.
Na co čekáš?
- Ulice je pořád zablokovaná. - Tohle… je… SANITKA!
Jasně!
Možná jsem si měla nechat tu zbraň.
Co?
Doktore, pozor!
Nadechni se!
Neboj se.
Nebojím se.
- Co to děláš? - Tahle cesta je rychlejší.
- To by měla! - Hele tohle je moje město,
- vím, co dělám. Věř mi! - Rychleji!
Tak jaký je plán?
Necháme ho, aby se dostal k hodinám a pak mu vezmeme jeho tělo!
- Myslím, že jsme je ztratili. - Dobře. Drž se!
- Víš, co udělám s tím zlatem? - Nechci to vědět.
- Ty mě zabiješ! - Chceš po mě, abych tě zabil?
Ne! Myslím, že mě rozesměješ. Jsi legrační.
Jsem rád, že se alespoň jeden z nás baví.
Vzchop se. Dostaneš svoje tělo. Jsme tým, ne?
Ano, jsme tým!
Znovu už ne!
Úžasné, potkala jsem správnýho chlapa a je z jiný planety!
Doktore?! Já mám jenom jeden život! Můžeš na to pamatovat?
- Pokusím se. - Děkuju!
Oh, ne! Doktore, podívej!
Dr. Grace Hollowayová a host.
Děkuji.
Od té doby, co jsem ve výboru, se mi nestalo nic dobrého.
Musel najít cestu dovnitř, aniž by ho kdokoliv viděl.
- Promiňte, tudy ne. - Ale tohle je Dr. Bowman z Londýna.
- Dostanete se dovnitř později. - Jsem ve výboru!
Děkuji pěkně!
Pojď.
Vítejte v institutu technologického vývoje…
Profesor Wagg vás zve, abyste se přidali k oslavě spuštění…
světově nejpřesnějších beryliových neutronových hodin.
Jak tamto dostaneme na motorku?
Potřebujeme jenom malinkou částečku.
Možná je čas na menší rozhovor.
- Takže je možné cestovat časem? - Všechno je možné.
Proč se nemůžeš stát jiným druhem?
Můžu, ale jen když umřu.
A ten nepřátelský Pán Času, ten Vládce?
Má svůj poslední život. Při boji o život neexistují žádná pravidla.
Když ti řeknu tajemství, slíbíš, že to neřekneš…?
Oh, Profesore Waggu! Tohle je Dr. Bowman. Je z Londýna.
Bude s námi sdílet své tajemství.
Ano. Je nějaká možnost podívat se na ty hodiny víc zblízka?
Ne! Obávám se, že jsem jediná osoba, která může jít tam nahoru.
Nemohli bysme trochu pozměnit pravidla?
Ne.
- Ale víte… - Grace říkala, že máte velké tajemství.
Jaké je?
Jsem napůl člověk. Z matčiny strany.
Velmi chytré! Šťastný nový rok.
Ano, myslím, že to musíte být.
Šampaňské?
Grace…
Teď bych si přál mít svůj sonický šroubovák.
Tvoje co?
Vidíš? Říkal jsem, že je to malinké.
Jak tomu říkají?
Říkají tomu stejně jako na mé planetě.
- Znám tě. - Znáte, jo?
Garethe, odpověz na druhou otázku u zkoušek na medicíně,
ne na třetí. Třetí vypadá jednoduše, ale pokazíš jí.
- Co? - Odpověz na druhou. Nezapomeň na to.
Nezapomenu. Tak a teď, co to máte v ruce?
Co to bylo?
Za deset let, Gareth povede seismologický vyhledávací systém.
A navrhne systém na vyhledávání zemětřesení.
- Ty to myslíš vážně, že ano? - Jistě.
Jeho vynález několikrát zachrání lidskou rasu,
- ale nejdřív musí složit zkoušku z poezie. - Koukni se! To je to dítě!
Vidíš s kým tam je? Pojď!
Vládce?
Máš štěstí, že zasáhl jen tvé zápěstí.
- Proč jsi to udělal? - Dělám věci zajímavějšími! Jdeme!
Dveře!
Nebojíš se výšek, že ne?
- Jo. - Já taky.
Všichni zůstaňte v klidu! Zůstaňte uvnitř! Nepanikařte!
Všechno je pod kontrolou!
Doktore!
A je to tu zase!
- Víš, co se se mnou stane? - Nechceš to vědět!
- Nemůžeš mi to neříct! - Grace!
Bože! Brian se ke mně znovu nastěhuje!
- Nemůžu to říct. - Prosím!
Je k ničemu zaplétat se s vesmírem, pokud nejsi Pán času.
Jasně.
Tak mi jen dej pár nápověd!
- Tady je! - Policejní budka?
Klíč!
- Nechávám náhradní… - … v přihrádce nad dveřmi!
Velké mysli myslí podobně.
Vylez!
Je to čtverhranná díra nad P.
Mám to! Proč policejní budka?
Maskovací zařízení se zaseklo. Mně se to takhle líbí.
Doktore…
Panejo…!
Slyšíš to?
Ano.
To je varování. TARDIS umírá.
Tohle je úžasné!
Nemáme dost síly, abychom pohli s dalšími dveřmi.
- Beriliový čip, Grace. - Ano, Doktore.
- Opatrně. - Ano, Doktore.
Vypadá to starobyle.
Starobyle? Tohle je TARDIS typu 40! Schopná vzít tě na jakoukoliv planetu…
kdykoliv v době existence té planety!
Časová fyzika!
Oh, jako inter-dimenzionální transport! To by vysvětlovalo…
tu prostorovou rozdílnost, kterou jsme zažili, když jsme přišli dovnitř.
Ano, pokud to tak chceš.
Ano!
Hotovo! Oko se zavírá. Teď… se podíváme…
- Ale ne! Oh, ne. - Co?
Možná je moc pozdě.
- Ještě máme 11 minut! - To s tím nesouvisí.
- Co děláš? - Hledám jednu minutu po půlnoci.
Pokud je to správně, Oko bylo otevřeno moc dlouho a není žádná budoucnost!
Můžu jen doufat…
Je to spolehlivé?!
- Uzavírání toho Oka nepomohlo. - Proč jsi to nevěděl?
Nikdy dřív jsem to Oko neotevřel!
A to mi říkáš teď!
Grace, zavřít oko nemuselo stačit!
Musíme se vrátit do doby, před tím než bylo Oko otevřené
možná dokonce než jsme dorazili.
- Tohle je stroj času! - Který nemá žádnou energii!
Co?
- Otevření toho Oka jí vyčerpalo. - Skvělé!
- Promiň! - Musíš mít energii!
Ne dost!
A co ty předpovědi o mě a o Garethovi?
Museli odněkud přijít!
Počkej… počkej, počkej, počkej!
Jsi dobrá v nastavování budíku?
- Ne. - Grace!
- Zkusím to. - Pozorně poslouchej.
Přenastavíme souřadnice a převedu energii od Oka sem.
- Nahodíme TARDIS? - Nastartujeme TARDIS!
Co mám dělat?
Nastav to horní tlačítko na ovládacím panelu. To horní.
Dobře, teď mi podej neutronový ram.
Grace?
Neutronový ram?
Ukážu ti to.
Oh, ne… Oh, ty ne, Grace.
Není čas si hrát na doktory a sestřičky!
Není k ničemu na ní mluvit. Je posedlá.
Ty! Vzal jsi moje věci. Kde jsou?
Už to nejsou tvoje věci.
Brzy bude všechno patřit zase Vládcovi.
Zase? Co ti to namluvil?
Když dostane zpátky svoje tělo, budu bohatý!
- A ty jsi mu věřil? - Proč bych neměl?
Nebude tady žádné místo, kde bys je mohl utratit!
- Takže nemáme času na zbyt… - Ale máme čas to změnit!
Vždycky jsem… se oblékal podle příležitosti.
Jsem rád, že chápeš vážnost této situace!
Nikdy jsem neměl rád tuhle planetu.
No, každou minutou přestane existovat! Kolik je hodin?
Akorát čas, abych si vyzvedl tělo, dostal se pryč a vzal sebou Leeho.
Lee je syn, po kterém jsem vždycky toužil.
Ale prosím tě!
Grace… dej to na něj. Předpokládám, že víš jak.
Lee, tohle je moje TARDIS, moje Oko a moje vlastní tělo!
Vládce vyčerpal své životy! Tohle je pravda.
Podívej se na Grace! Je posedlá zlem ne dobrem!
Tohle nebude bolet… moc.
Myslela jsem, že to nezvládnu!
Moje životní práce!
700 let, nikdo neotevřel to Oko. Jak jsi to udělal?
Jednoduše. Lee je člověk. To ty jsi jen z poloviny. Lee, otevři Oko, prosím.
Dámy a pánové,
za tři minuty, svět vstoupí do nového milénia…
Budeme měřit čas novým způsobem!
Co tím myslíš, nezačne to?
- Lee, tohle je tvoje poslední šance! - Je to moje jediná šance!
Není tady pro něj už nic,
žádná rodina, žádní přátelé, jen smrt. Se mnou uvidí celý vesmír.
Je to jeho poslední šance jak zůstat naživu a ty to víš!
- Co ty víš o poslední šanci? - Víc než ty!
Promarnil jsem všechny své životy kvůli tobě Doktore!
Teď se tě zbavím.
Všechny tvé životy? Neřekl jsi, že jsem je já ukradl?
Lee, on lže! Použil všechny své životy,
a teď chce moje! Je to, jak jsem ti říkal. Tohle je moje TARDIS, moje tělo!
Nevěř mu! Otevři to Oko
Řekl to sám, Lee. Zahodil všechny své životy!
- Otevři to Oko! - Ne!
Lhal jsi mi!
Lee…
Nikdy bych ti nelhal.
Chránil bych tě.
Ne!
Jak teď otevřeš to Oko?
Grace, pojď sem.
Pokud se nepletu,
tak to v jejím současném stavu nebude fungovat. Její oči nejsou lidské!
Sleduj!
Vidíš? Teď jsou lidské.
Ne, Grace! Zavři oči!
Pozdě!
Jsem slepá!
Tvoje vidění se brzy vrátí!
Co se děje?
Nemůže se hnout, dokud nás Oko zaměřuje! Vzpomeň si, Grace!
- Obnovím tu energii! - Místnost s řídícím panelem. Jdi!
Zemřeš, pokud tě opustím!
Zemřeme všichni, pokud to neuděláš! Běž!
Běž, Grace!
Beru si tvoje životy, Doktore!
Běž!
Slyším tvoje myšlenky, Doktore!
Cítím tvoje vzpomínky!
Takhle to nemůže skončit!
Přestaň!
Prosím…
PŘESTAŇ!
Bože, prosím!
Co jsem to udělala?!
30 sekund!
29…28…27…
26… 25…
20… 19… 18…
17… 16… 15…
12… 11… 10…
Myslela jsem, že ta operace byla složitá!
9…
8…
Obnovit energii!
Jsem naživu!
- 7… - Obnovuji energii.
- 6… - Jsem naživu! Jsem naživu!
- To je čas, co nám zbývá. - 3!
Jsem naživu!
1!
…než bylo Oko otevřené, možná dokonce než jsme dorazili.
Budík, budík! Mysli na budík!
Časový oběh? Co je časový oběh?!
Ona to dokázala. Tvoje životní síla je mizí, Vládče.
Neeee!
Jsme v časovém oběhu! Co je to?!
Co je to?
GRACE! Ne-e-e!
Grace!
Ty jsi můj život!
Chceš ovládat všechno živé, ale zatím jen zabíjíš!
Život je zbytečné zahodit žitím!
Dej mi ruku.
Nikdy!
Doktore!
Doktore… Mám tvoje věci.
Ahoj, Grace.
Jaké to je? Zastavit smrt?
Neuvěřitelné! Viděla jsi to? Jaká je ta TARDIS sentimentální věc!
Gratuluju. Oba jste byli někde, kde jsem nikdy nebyl.
- Není se čeho bát. - To rád slyším.
Vrátili jsme se o dost zpátky?
Buď to a nebo mluvím s duchy. A já na duchy nevěřím.
Tak…er…kde je Vládce?
Špatné zažívání.
Tak koukneme se, kde jsme.
Tady. Budoucnost.
Podívej se támhle! Ne druhé straně galaxie. Tohle je můj domov.
- Gallifrey! - 250 milion světelných let vzdálená.
To je dobrých deset minut cesty v téhle staré dobré věci!
Kde to tedy jsme?
29. 12. Chceš odsud?
Nechtěla bych to prožít znovu.
Nemůžu to prožít znovu!
To je rozumné.
To není směšné!
10… 9… 8…
7… 6… 5…
3… 2… 1!
Šťastný nový rok!
Šťastný nový rok. Věříš tomu? 2000!
Tak jak by to mělo být!
Tvoje věci.
Můj sonický šroubovák! Děkuju!
A… tohle je zbytek.
Prosím, nech si to.
- Opravdu?! - Ano opravdu.
Půjdu, než si to rozmyslíš!
Lee…
Příští Vánoce, si vem volno. Prostě tu nebuď.
Dobře! Díky.
Díky, Doktore.
Uvidíme se, Grace. Šťastný nový rok!
A je to tady…
- zase zasahuješ! - Grace měl bych…
- Neříkej mi to. - Proč ne?
Vím, kdo jsem a to stačí.
Jsem rád!
Pojď se mnou.
Ty pojď se mnou.
- Já mám jít s tebou? - Ano!
Já mám jít s tebou?
Je to lákavé.
Budeš mi chybět.
Mě je lehké najít. Jsem ten chlápek se dvěma srdci.
To jsem nemyslela.
- Děkuji ti, Doktore. - Ne, ne, děkuji tobě, doktorko!
Hmm, zní to líp. Dobře… tak kam teď?
Tak, kde jsem to byl?
- Čas…čas…čas… - Ale, ne! Znovu ne!
Překlad: Aluska
Korekce: Blackthunder
www.doctorwho.cz