Jednoho dne se vrátím. Ano, vrátím se.
Ale do té doby, ničeho nelituj, nebreč a ničeho se neboj.
Jdi vstříc všemu v co věříš
a dokaž mi, že já se nemýlím v tom, v co věřím já.
PĚT DOKTORŮ
Hotovo?
Ano. Vypadá to úžasně, že?
- Ale bude TARDIS fungovat pořádně? - Jistě, hned jak se vše zaběhne.
To jsi nic neopravil?
No, TARDIS je víc než stroj, Tegan. Je jako osoba.
Chce to přemlouvání, přesvědčování, povzbuzování.
Takže je pořád nespolehlivá.
Máš málo víry, Tegan.
Divíš se?
Je to tu úžasné. Cítím se tak klidně a uvolněně.
Je tu vysoký obsah kladných iontů.
Je to tu jak na Zemi po bouři.
- Stejná příčina a důsledek. - Je to nádherné.
Pro některé je Oko Oriona nejpokojnější místo ve vesmíru.
Můžeme tu zůstat?
Proč by ne? Na chvilku. Odpočinek nám neuškodí.
Není ti nic?
Jen píchnutí kosmické úzkosti.
Kosmické?
Jako bych něco ztratil.
Velitelství UNIT NEVSTUPOVAT
Tak.
Děkuji.
Tak, na civilní život.
Víte, ani vám nemůžu říct, jak moc jsem se na tohle opětovné setkání těšil.
Na šanci znovu potkat staré přátele.
Byl tu jeden chlapík, kterého jsme zkoušeli sehnat. Jak se jmenoval?
Býval to váš vědecký poradce.
- Aha, Doktor. - Ano, ten.
Užasnej chlap. Všichni z nich.
Všichni?
Ano?
Promiňte, pane, že vyrušiji. Někdo tu je.
Nikoho neočekávám.
Trvá na tom, aby se setkal s Brigadýrem Lethbrige-Stewartem.
Jak věděl, že je tady?
Promiňte, pane, ale tam nesmíte.
Nesmím? Já? Já můžu kamkoliv!
Oh, děkuji.
Brigadýre.
Proboha, jste to vy?
Ano, ano. Projednou se mi povedlo ukormidlovat TARDIS, a tak jsem tu.
- To je v pořádku, seržante. - Dobře, pane.
- Nejdu pozdě, že ne? - Na co?
Na vaší řeč, čestného hosta.
- Jak jste o tom věděl? - Bylo to v Timesech.
To je nemožné. Reportéři jsou ještě tady.
Zítřejších Timesech.
- A kdo je tohle? - To je Plukovník Crichton, má náhrada.
Ano, moje náhrada taky za moc nestála.
Pojďme, Doktore. Projdeme se tu, ano?
Promiňte mi to. Za chvíli budu zpátky.
Předělali jste to tu, co?
- Hmm, nelíbí se mi to. - Pojďte, Doktore.
- Až po vás. - Co?
- Až po vás. - Aha.
Je všechno v pořádku, pane?
Co se to tu sakra děje?
Kdo byl ten podivný chlapík?
Doktor.
Kdo?
Ano, Yetiové, Kyberlidé, zažili jsme toho dost, Doktore.
A Omega, na toho nezapomeňte.
- Jak bych mohl! - A hrozivá Zodin.
Kdo?
Ach, ta vám zas tolik nevadila, že?
Odehrálo se to v budoucnosti.
Jsou zakryté vlasama a zvyklé skákat jako klokani.
No, musím se rozloučít, Brigadýre.
Ani bych tu vlastně neměl být.
Zákony času sice přímo neporušuju, ale za to je trochu ohýbám.
Co si pamatuji, tak vám pravidla nikdy nic neříkala.
Co se děje?
Co je to?
Myslím, že nás dohání naše minulost, Brigadýre.
Nebo je to možná naše budoucnost. Honem, utíkejte!
- Na tyhle věci už jsem starý, Doktore. - Kam to zmizelo?
Musíme se vrátit do TARDIS, než bude příliš pozdě.
Pryč!
Co se děje, Doktore?
Mizí to.
Všechno to mizí.
Co mizí?
Velké kusy mé minulosti, oddělují se jako tající ledovce.
Udělej něco. Pomoz mu!
Ale ne! Nebojte se. Brzy to přejde.
Všechno je v pořádku.
Všechno je v naprostém pořádku.
Zatraceně!
Stará dobrá Bessie.
Co se mu to děje? Co budeme dělat?
Zdá se, že je pod nějakým psychickým útokem.
Oslabují mě. Usekávají mě kousek po kousku.
Člověk je pouze součtem svých vzpomínek, u Pánů času to platí dvojnásob.
Jak ti můžeme pomoct?
Dostaňte mě do TARDIS.
Musím najít... najít...
Najít co?
Svá další já.
- Paní, nechoďte pryč. - Co se děje?
- Nebezpečí, paní. - Cože?
Cítím nebezpečí, paní.
Telepatická stopa je slabá, ale rapidně získává na síle. Nechoďte pryč.
- Jaké nebezpečí? - Informace nejsou k dispozici.
Nemůžu jen tak zůstat doma. Musíš mi dát nějaký důvod.
Nesouhlas, paní. Datová analýza vykazuje příliš mnoho proměnných.
Nebezpečí nyní stále stoupá, paní.
Vezměte mě raději s sebou.
To nemůžu. Opravdu ne.
Auto je v docích, takže musím autobusem.
Je tu nebezpečí, paní. Mé senzory naznačují, že je extrémní.
A že je v tom zapleten Doktor.
Tak a teď vím, že si to jen představuješ.
Měj se.
Nebezpečí! Doktor! Nebezpečí!
Paní! POZOR PES
Wordsworth,
Rutherford,
Christopher Smart,
Andrew Marvell,
Soudce Jeffreys,
Owen Chadwick.
- Kdo? - Owen Chadwick.
Ano, jedni z největších myslitelů v dějinách Země tu dumali.
- Samozřejmě i Newton. - Ach, rozhodně Newton.
"Pro každou akci tu je stejná opačná reakce."
Správně.
- Takže Newton vynalezl pramici. - Ach, ano.
Izákův génius neznal hranic.
Není úžasné, jak může být něco tak primitivního, tak...
Uklidňující?
Ne, prosté.
Zatlačíš na jednu stranu a loď se pohne na druhou.
Miluji jaro.
Všechny ty listy a barvy.
Je říjen.
Já myslela, žes říkal, že letíme na Květnový týden?
Však ano,
Květnový týden je v červnu.
Jsem zmatená.
To byla i TARDIS.
Ach, miluji podzim. Všechny ty listy a barvy.
Ano. No, alespoň se u něčeho tak snadného jako odpichování, nemůže nic pokazit.
Žádné souřadnice. Žádné dimenzionální stabilizátory. Nic.
Jen voda, postrkování,
silný pár rukou a tyč.
Ale ne!
Dvě srdce.
No, jeho tělo je v pořádku.
Jen to vypadá jako by se vytrácel.
Proč musel TARDIS někam poslat?
Tam jsme byli v bezpečí!
Hele!
Doktore?
Co se to děje?
Přistáli jsme.
Podle těch přístrojů jsme nikde a nikdy.
Doktor musel zapomenout něco připojit.
Ne.
Všechno funguje jak má.
Jen nám to moc neprozradí. TARDIS je paralizovaná.
Jak jsme se sem dostali? Co budeme dělat teď?
Počkáme, dokud se Doktor neuzdraví.
A když se neuzdraví?
Tak?
Dorazil.
Zapojit tuto osobu mě netěší.
Stanovy jasně říkají, že pokud jsou během nouzového zasedání
členové vnitřní řady jednotní...
- Což vskutku jsme. - Tak může být Prezident Rady...
...přehlasován. Směšná klauzule.
Nu dobrá, ať vstoupí.
Se vším respektem, Lorde Prezidente,
vaše regenerace nijak nepomohla vaší tvrdohlavosti.
Lorde Prezidente, Kasteláne, Kancléřko Flavio.
To je velmi velká a musím říct nečekaná čest.
Mohu se posadit?
Tak co pro vás můžu udělat?
Jsi jedna z nejzlejších a nejzkorumpovanějších bytostí,
kterou rasa Pánů Času vyprodukovala.
Tvé zločiny jsou nesčetné a tvá podlost nezná mezí.
Nicméně jsme ochotni ti nabídnout kompletní amnestii.
Proč si myslíte, že chci vaše odpuštění?
Můžeme ti poskytnout alternativu k tvojí odpadlické existenci.
Regeneraci. Zcela nový životní cyklus.
Co musím udělat?
Zachránit Doktora.
Cože?
- Susan? Ano, Susan! - Dědečku? Oh, dědečku!
Díky bohu, že jsem tě našla! Jak jsme se sem dostali?
- Co se stalo? - Kéž bych to věděl, má drahá.
Jakmile jsem se zde objevila,
začala jsem tě hned hledat. Nějak jsem věděla, že tu budeš.
Důležitou otázkou je, kde to jsme? A proč?
- Musíme být na Skaro. - Byli jsme sem přeneseni.
Možná, že ten Dalek také.
Utíkej, dědečku!
Stůjte! Stůjte, nebo budete vyhlazeni!
To je Doktor. Doktor musí být zničen.
Vyhladit! Vyhladit! Vyhladit!
Mrtvá Zóna.
Ach, temné tajemství v srdci vašeho ráje Pánů Času?
Nedávno byla Zóna znovu aktivována.
Nějak čerpá energii z Oka Harmonie.
V míře, která ohrožuje celou Gallifrey.
Musíme vědět, co se tam děje.
Napadlo vás se tam jít podívat?
Dva z Nejvyšší rady šli do Zóny, ale nevrátili se.
Tak jste poslali pro Doktora?
Hledali jsme Doktora, ale již neexistuje.
V žádné z jeho regenerací.
Doktor byl odstraněn z času.
Věříme, že pokus o unesení tohohle z jeho časového proudu, byl neúspěšný.
Musí tam zůstat, dokud nenajdeme a neosvobodíme jeho další já.
A když to nedokážete?
Kosmos bez Doktora - skoro hrozivé na to pomyslet.
Proč myslíte, že jsou jeho další já v Mrtvé Zóně?
Jejich časové stopy se tam sbíhají.
A dokážete mě do Zóny dostat?
Posílili jsme otevřeně-zavřený přenosný paprsek.
Proč já?
Protože potřebujeme někoho odhodlaného, zkušeného, nemilosrdného, proradného.
A postradatelného?
Vůbec ne. Mrtvý bys nám byl k ničemu.
- Půjdete? - Tak půjdeš?
A zachráním Doktora.
- No tak, Doktore. - Vydrž!
Co se ti to děje?
Jsem tažen do Časového víru. Část už tam dávno je.
A strhává zbytek.
- Musím odeslat signál. - Jaký signál?
Musím odeslat signál, abych je našel. Musím být kompletní.
Okamžitě se zastavte! Budete vyhlazeni!
Stát! Stát!
Poslechněte! Poslechněte Daleky! Budete vyhlazeni!
Vyhladit! Vyhladit!
Je to slepá ulička!
Možná, že právě to potřebujeme.
- Dědečku, prosím tě, pojď! - Ne, ne, ne. Nehádej se, Susan.
Poslouchej.
Až řeknu "Teď," pomoz mi odstrčit toho Daleka uličkou
a až řeknu "Skrč se", skrč se. Rozumíš?
Teď! Susan!
Jsem pod útokem!
Skrč se!
Jsem pod útokem! Vyhladit!
Vyhladit!
Je velmi nebezpečné pálit energetickými zbraněmi v uzavřeném prostoru.
Podívej!
Temná Věž.
Jsme na Gallifrey!
V Mrtvé Zóně.
Proč nás sem vzali?
Instinkt mi, má drahá, napovídá, že odpověď leží v té věži.
Okouzlující místo, Doktore.
Můj drahý Brigadýre, mě za to vynit nemusíte.
Přitahujete problémy, Doktore. Vždycky to tak bylo.
- Kde to sakra jsme? - Nejsem si jistý.
Ale mám velmi nepříjemné podezření.
- Co je to? - Eh?
Támhle.
Něco se tam hýbe.
K zemi!
Nebojte, Brigadýre.
Pryč!
A co teď?
Ach, K9, proč jsem tě jen neposlechla?
Vydrž chvilku.
Chyť se tohohle.
Nikdy jsem si nemyslela, že někoho tak ráda uvidím.
Myslím, že bychom měli jít dál od toho okraje, co říkáš?
Moment.
- To jsi ty. - Jistě, že jsem to já.
Zdravím, Sarah Jane.
- Ale to jsi ty, ty. - Správně.
Ne, ne, vždyť ses změnil, vzpomínáš?
- Stal se z tebe takový.. uhm.. uhm.. - Zuby a kudrlinky?
- Ano. - Ano, možná, že ano,
- ale zatím ne. - Chápu.
Ne, nechápu, ale to neva.
Strašně ti děkuji za záchranu, Doktore.
A teď bys mě mohl vysvětlit, proč jsem ji potřebovala.
Uklidni se, Sarah Jane. Já jsem si to tu taky nevybral.
- Tak co tu děláme? - No, pokusím se ti to vysvětlit. Pojď.
Nastup si.
Musím.
- Co to musím udělat? - Říkal jsi něco o signálu.
- Že musíš být kompletní. - No jistě.
Přivolávací signál.
K čemu je ten signál, Doktore? Pro koho je?
Musím poslat signál... Oni ho uslyší...
... Ten je přivede.
Doktore, řekni nám, jak ho spustit, pomůžeme ti.
Je to...
Je to k ničemu. Musím si odpočinout.
Jistě, dědečku. Půjdu se jen podívat o kousek dál.
Ano, dobře.
- Hele! Pojď se podívat. - Hmm? Co?
Propána! TARDIS!
- Co tu dělá? - Navrhuji to jít zjistit.
Vypadá to, že upadne do bezvědomí.
Kdyby nám jen řekl, jak poslat ten signál.
Kdo jste?
Důležitější je, co vy děláte v mé TARDIS?
- To je jeho TARDIS. - A kdopak to má být?
- Doktor. - Hmm? Panejo.
- Jsi tady. Jsi tady. - Ano, očividně.
Tak, chytni se, chlapče, a dovol mi ti pomoci.
Pokoušel jsem se poslat přivolávací signál.
Na tom nesejde. Jak jsi se sem dostal?
No, TARDIS byla...
Vlastně nevím.
- To nevadí. - Je opravdu...?
Já? Ano. Obávám se, že ano. Regenerace?
- Čtvrtá. - Panečku!
Takže tu jsem teď pětkrát! Oh, tohle je Susan.
- Ano, já vím. - A vy dva jste...?
-Turlough. -A já jsem Tegan Jovanka.
Kdo jste vy?
Můžu být spousta věcí, mladá dámo.
Náhodou jsem Doktor, originál dalo by se říct.
Neměl byste tu být, ve stejném čase, s ním.
- Že ne? - Rozhodně ne.
Stává se to jen při nejmimořádnějších příležitostech.
- Jako teď. - Ano, bohužel.
Teď, mladá dámo, udělejte něco užitečného.
Tenhle mladík vypadá, že by potřeboval trochu občerstvení,
a já se Susan bych jím také nepohrdnul.
- Tak moment. - Tegan, Tegan, Tegan. Omluv ho.
Víš, býval jsem občas trochu nedůtklivý.
Naštěstí člověk s postupem věku moudří.
Turlough ti pomůže.
Díky.
A teď, mladíku.
Všechno mi řekni.
Pečeť Nejvyšší rady.
Mohla by pomoci přesvědčit Doktory, že to myslíte dobře.
Snad.
Je čas jít.
Až nám budeš chtít něco říct,
aktivuj toto.
Zachytíme tvůj signál a přeneseme tě zpět.
Nepopřeje mi někdo štěstí?
Popřejeme ti úspěch, pro dobro nás všech.
A teď počkáme.
Rád bych čekal o samotě.
Jeden z mých předchůdců.
Nepříjemné místečko.
Přesně tohohle jsem se obával.
Jsme na Gallifrey, v Mrtvé Zóně.
- Vy to tu znáte? - Bohužel.
Ano, Brigadýre, jako každý Pán Času.
V době před Rassilonem, měli mí předkové hrozivé schopnosti,
kterých ostudně využívali.
Vybudovali toto místo, Mrtvou Zónu
a celou ji ohradili neproniknutelným silovým polem.
A pak unesli jiná stvoření a dali je sem.
- Proč? - Vysvětlím to za pochodu.
- A kam, že to půjdeme? - K věži! K Rassilonovi!
Největší osobě v historii Pánů Času.
A to žije támhle?
Ne tak úplně, Brigadýre. To je jeho hrobka.
To je nesmysl, chlapče.
Musíme poslat signál, jak jsi plánoval, a počkat na ostatní.
Ne, na to není čas. Musíme jít hned.
Dočasná nestabilita mě už teď ovlivňuje.
A bez našich dalších já, tam budeme k ničemu.
Tak to nikdy nezvládnou.
- Je tam zlo! - Zlo?
Jsme v Mrtvé Zóně na Gallifrey.
Jak si tím můžete být jistí?
No je tu Rassilonova hrobka.
Opravdu si můžeme dovolit čekat,
obzvlášť když někdo používá jeho schopnosti?
A co hodláš dělat, mladíku?
- Půjdu do té věže. - Ale tam může číhat velké nebezpečí.
Pomoz mi nastavit skener. Alespoň tak uvidíme, co se tam děje.
Všechno tohle bylo prostředí pro hry.
Ale Rassilon to zastavil.
Zapečetil celou Zónu a zakázal používání časového sběrače.
Až do teď.
Proč nám prostě neřeknou, proč tu jsme?
Protože si libují v prohnanosti, proto.
Baví je sledovat nás, jak jsme v slepé uličce,
sledovat, jak se topíme či plaveme.
Proč jsme zastavili?
Abych se mohl porozhlédnout. Aha! Támhle to je.
- Co? - Hrobka Rassilonova.
Tam jedeme.
Myslíš, že je to moudré, Doktore?
Ať je v té věži cokoliv, má to obrovské schopnosti.
Co proti tomu zmůžeme?
To co vždycky, Sarah Jane. Budeme improvizovat.
Doktore, počkej!
- Kdo je to? - Nevím.
Ne, to nemůže být on!
Propána! Opravdu jsi to ty.
Měl jsem vědět, že za tím stojíš ty.
- Doktore, kdo je to? - Můj největší nepřítel.
Rád je oslovován jako Vládce, že ano?
Ale podívejme se na tebe - změnil ses.
- Další regenerace? - Ne tak docela.
Takže to ty jsi zodpovědný za to, že jsme tu?
Tentokrát jsem nevinný.
Jsem tu na žádost Nejvyšší rady, abych pomohl tobě i tvým dalším já.
Ty?
Tebe, že poslali Páni Času, abys mi pomohl?
Podobnou pitomost jsem ještě neslyšel.
Náhodou mluvím pravdu. Mám s sebou i Pečeť Nejvyšší Rady.
- Bezpochyby padělek. - Přesvědč se sám.
Takže jsi ji ukrad.
Vrátím ji při první příležitosti.
Kdybys mě jen poslouchal, přišel jsem ti pomoc.
Ty? Pomoct mě? Blbost.
- Tohle bude nějaká past. - Věděl jsem, že to bude obtížné,
ale neuvědomil jsem si, že budeš tak blbej,
že to bude nemožné!
- Říkal jsem to: past. - Tyhle blesky jsou všude.
- Nemůžeme ho tu nechat. - Sleduj.
Takže jsou tu tři vchody.
Jeden nahoře, jeden dole a hlavní vchod zde.
Který chceš použít?
Hlavní dveře.
- Pořád si myslím, že bys měl počkat. - Už nemusí být moc času.
Rozumíš, co jsem tím myslel? Past.
Nemůžete pro jeho obnovu nic udělat?
Nic, Lorde Prezidente.
Se současným odvodem energie na to nemáme prostředky.
Využijte všechnu postradatelnou energii
ke stabilizování té části Vortexu, ve které je uvězněn.
Alespoň tak můžeme dát ostatním Doktorům víc času.
Lorde Prezidente.
Žádné zprávy od Vládce?
Opravdu jste si myslel, že nějaké budou?
Tak mě tak napadá, mohl nás sem přinést sám Rassilon?
Tak moment, Doktore. Říkal jste, že je ten Rassilon mrtvý.
- Že tohle je jeho hrobka. - Ale vždyť je.
Ale nikdo opravdu neví, jak velké jeho schopnosti byly.
Mohl by být stále na živu?
A sledovat nás, právě teď.
Neříkal jste, že byl hodný?
Alespoň podle oficiálních dějin.
Ale je tu spousta klepů a legend o opaku.
Některé říkají, že se Páni Času zbouřili proti jeho krutosti
a zamkli ho do věže, k věčnému spánku.
- A teď se znovu probudil? - Vysvětlilo by to hodně věcí.
- Panečku. - Hmm?
Klidně bychom teď mohli hrát jeho hru.
Neříkáte to zrovna nadšeně.
Předpokládám, že nemáme vyhrát?
Jdeme.
I když...
I když se dostaneš k té věži, co budeš dělat?
Propustím TARDIS. Skener lokalizoval generátor silového pole.
- Půjdu s tebou. - Také bych ráda šla.
Ne. Myslím, že by bylo bezpečnější, kdybys tu zůstala se mnou.
Chtěla bych jít s ním.
Ano, dobře.
Takže, ty... Ty přivedeš TARDIS k věži hned, jak vypnu silové pole.
- No ovšem. - Ano, ovšem.
No, měli bychom začít, čas nám utíká. Heureka!
Myslela jsem, že jdeme k věži.
- Taky, že ano. - Tak proč tudy?
Protože ty hory jsou mezi námi a tou věží, Sarah. Proto.
- Nemůžeme najít snazší cestu? - Ne, to by trvalo moc dlouho.
Takže,
Vládce použil Časový Sběrač aby sem přivedl i další.
Pojď, jdeme odsud.
Myslíte, že to Doktorovi potrvá dlouho?
Záleží na tom, co se ho pokusí zastavit.
Mrtvá Zóna se tomu neříká pro nic za nic.
Proboha! Dvě další stopy.
- Páni Času? - Další dva Doktoři.
Skener je nastaven na mou... Na naši mozkovou šablonu.
Ale, ale, ale, takže dva to zvládli.
Copak se asi stalo tomu dalšímu?
K Rassilonově věži by šel
Musí zvolit...
Ne, ne, ne.
Kdo by do Rassilonovi věže šel
musí zvolit nahoře, mezi, dole.
Něco vás bolí, Doktore?
Věk vás nesklidnil, že ne, Brigadýre?
Vzpomínal jsem si na starou písničku o Temné Věži, ještě ze školky.
- Pomohlo to? - Rozhodně víc jak vy.
Popisuje rozdílné cesty jak do věže vstoupit.
Písnička ze školky? Něco tak směšného jsem ještě neslyšel.
Nicméně, to navrhuji vyzkoušet.
Pojďte.
Tudy.
- Už tam budeme. - Přijde mi to velmi zábavné.
- Mně teda ne. - Doktore!
Vládce!
Počkejte tu.
Vím, že bude těžké tomu uvěřit, Doktore,
ale pro tentokrát ti nechci ublížit.
Jako Alenka se snažím uvěřit třem nemožným věcem ještě před snídaní.
Do toho.
Poslala mě sem Nejvyšší rada, abych ti pomohl.
Ten muž je Doktorův přítel?
Naopak.
Ale mluví jako přátelé.
To mě právě děsí.
Našel jsem ty z TARDIS.
Výborně.
Vezmu hlídku a zničím je.
Ne! Zajmi je živé.
- Musíme je nejdříve vyslechnout. - Vůdče.
Také potřebujeme Pána Času k pilotování TARDIS.
Jdi.
Zde jsou vaše rozkazy.
- Buď rozumný, Doktore. - Jsem. Poslouchal jsem.
Jak vidíš, tak jsem ozbrojen. Kdybych chtěl, dávno bych tě zabil.
Aniž bys mě znemožnil? To přece není tvůj styl.
Také mám přivolávací zařízení,
které mě vezmě zpět do konferenční místnosti
v srdci Kapitolu.
Alespoň to tvrdíš.
Raději bych viděl nějaký přesvědčivější důkaz.
Jeden z tvých já mi ho vzal.
Očekáváš, že uvěřím tomu podivnému příběhu, co jsi mi teď řekl?
Doktore, pozor! Kyberlidi!
- Vraťte se! - Nemůžeme ho tu nechat!
Ani mu pomoct. Tak ho poslechneme.
Musíme varovat ostatní.
Až po tobě.
Stát! Stát, nebo budete zničeni!
Au.
Všechnu volnou energii do transportu.
Zaměřeno.
Přiveďte ho zpět.
Doprovodíš nás.
Přenos - teď!
Pardon, musím pádit.
Susan, pojď!
Můžeš chodit?
Sotva.
Tomu říkám přivítání.
Tohle není Doktor.
Chopte se ho.
Hledal jsem vás.
Zabte ho!
Jsem tu jako váš přítel.
Kdo jsi?
Já jsem Vládce,
váš věrný služebník.
A pak?
Pak prostě zmizel.
Jak mohl zmizet?
Podle toho, jak to Susan popsala, pomocí teleportu.
Musel ho získat od Vládce.
Doufám, že je v pořádku.
Když je náš mladý přítel pryč, měl bych se vydat k Temné Věži.
Půjdu s vámi.
No když musíš.
Děkuji ti.
Zdá se, že jsem Vládcovi křivdil.
Jestli to přežije, jsem si jist, že s tím dokáže žít.
No, tak to věci mění.
Když za to Vládce nemůže, kdo tedy využívá Mrtvou Zónu?
Doufali jsme, že nám to řeknete. To vy jste tam byl.
Kdo má kontrolu nad Časovým sběračem?
Nikdo. Je to zakázané.
Ale ten stroj stále existuje.
Zdá se, Doktore, že naznačuješ, že tě sem přivedl právě Časový sběrač.
Ano, naznačuju.
Tak to obviňujete Pána Času.
A myslím, že to bude někdo na vyšších místech.
- Máš pro to nějaký důkaz? - Ne. Zatím ne.
Tak na čem tohle nehorázné obvinění zakládáš?
Kyberlidé.
Ať už mě sem spolu s mými dalšími já přivedl kdokoliv, je sem vzal taky.
Znáte naše legendy dost dobře.
I během našeho nejzkorumpovanějšího období
naši předci nedovolili Kyberlidem hrát.
Stejně jako Dalekům, kteří hráli až moc dobře.
To je jen stěží důkaz.
A pak je tu tohle.
Víte, Mrtvá Zóna je velké místo.
Ale i tak nás Kyberlidé našli velmi rychle, skoro jako by měli.
- V takových věcech jsou velmi zkušení. - Zvlášť, když jim pomůžete.
Tohle je jediná věc, u které bylo jisté, že by si ji Vládce nechal u sebe.
Přivolávací zařízení.
A uvnitř něj...
Naváděcí maják.
To jste mu dal vy, Kasteláne.
To je lež.
Doktor se chce pomstít.
Posaďte se.
Takovým divokým obviněním se nepoddám!
Komandére!
Lorde Prezidente?
Proveďte okamžitou a důkladnou prohlídku
Kastelánovy kanceláře a pokojů.
Nevěřím tvým lžím!
To, co jsem řekl, je pravda.
Byli jsme sem posláni ze stejného důvodu.
K boji?
Abychom se zničili a tím pobavili Pány Času.
Ale nemusíte tu hru hrát.
Dokážete je porazit, dočkat se pomsty, ale jen s mou pomocí.
Vysvětli to.
Blízko odsud je věž,
pevnost našich nepřátel, Pánů Času.
Je dobře chráněná, ale můžeme se tam dostat.
- A co žádáš na oplátku? - Svůj život.
Svou svobodu.
Šanci sdílet vaši pomstu.
Zničení Pánů Času.
- Střežte ho. - Vůdče.
Dovolíme mu dovést nás k věži.
Je to cizinec. Cizincům se nedá věřit.
Nemusíme mu věřit.
Dáte mu jeho svobodu?
Sliby cizincům nemají žádnou hodnotu.
Až bude Věž v našich rukách, bude zničen.
Povedeš nás k té Věži!
Jdou tak pomalu.
Neboj se. Tegan se o něj postará.
Kéž bychom se mohli spojit s ostatními Doktory.
Co to bylo?
Ale ne.
Kyberlidé!
Pojďte, Brigadýre, pojďte. Tudy.
Zatraceně, Doktore, na tohle už nejsem stavěný.
To jste nebyl nikdy.
Hlavu vzhůru, jde nám to spolu skvěle.
No jo.
Už bychom tam měli brzo být. Tunel pořád stoupá.
To mě má rozveselit?
Co to bylo?
Znělo to jako něco velmi velkého, velmi rozlobeného
a pravděpodobně velmi hladového.
Jdeme.
Slepá ulička.
Ne, není. Podívej.
Tam nemůžu jít! Mám závratě.
Neboj se, pomůžu ti. Zpátky stejně nemůžeme.
Proč ne? Kyberlidi jsme setřásli.
Oni se neunaví, proto. A nikdy to nevzdávají.
Oh, ne, ne. Vzpomínám si.
No dobře, tak teda jdeme.
Pokud náhodou nespadnu, tak nejspíš umřu strachy.
- Moment! - Co? Co je?
Koukni.
Rastonský Bojový Robot.
Nejlepší smrtící stroj, který byl kdy vynalezen.
Není ozbrojen.
Rychle! Sem!
Jejich zbraně jsou zabudované
a jejich senzory detekují pohyb. Jakýkoliv pohyb.
- Měla bych věděť ještě něco? - Ano. Pohybují se jako blesk.
Co to dělá?
Hraje si s námi.
Dobře, jdeme.
Stůj, Sarah Jane. Pokud se pohneš, jsme mrtví.
Kéž bychom se odsud mohli dostat.
Dokážeš to ovládat?
Ano, ale pořád jsme v pasti, kvůli tomu silovému poli z Věže.
No tak, Docu, to zvládnete.
Jistě, že to zvládnu, ženštino.
A laskavě mě neoslovuj "Docu".
Jak vidíte, Lorde Prezidente, má to na sobě Rassilonovu Pečeť.
Kde jste to našel?
V Kastelánově pokoji.
Černé svitky Rassilonovy!
Zajímavé. Myslel jsem, že se stáhly z tisku.
Nedotýkejte se jich, Doktore.
Tohle jsou zakázané znalosti z Temných dob.
Rozhodně jste nic neponechal náhodě.
Jsem nevinen.
Nikdy v životě jsem tuhle skříňku neviděl.
Vemte ho za bezpečností, aby zjistili pravdu.
Komandére.
Máte oprávnění použít myšlenkovou sondu.
Co?
Ne, myšlenkovou sondu, ne!
- Nechtě mě s ním promluvit. - Ne, Doktore.
Myšlenková sonda nám dodá všechny potřebné odpovědi.
Opravdu to bylo nutné?
Jak vidíte, byl ozbrojen a pokoušel se utéct.
Zdá se, že jste byl ušetřen rozpaků ze soudu.
A ty jsi nalezl svého zrádce, Doktore.
Snad to alespoň usnadní úkol tvůj i tvých dalších já.
Ano.
Ano, měl bych se k nim vrátit.
Doktore,
obdivuji tvou odvahu.
Ale nemohu ti dovolit se tam vrátit.
Chvíli potrvá, než zjistíme, jakou roli v tom všem Kastelán sehrál.
Potřebuji tvou pomoc a rady.
Nemohu je opustit.
Jsem si jistý, že to tvá další já zvládnou.
Jsou všichni v Zóně?
Až na jednoho.
A ten je chycen ve vortexu.
Je mi líto, Doktore, ale musím trvat na tom, aby jsi zde zůstal.
Kancléřko Flavio, doprovodila byste Doktora někam, kde by si mohl odpočinout?
Jistě musí být vyčerpán.
Ať už je to cokoliv, chytilo to naši stopu.
Nahání nás to!
Tudy.
Doktore, podívejte!
Jsme v pasti!
Podržte to.
Pospěšte si, Doktore, snaží se sem prokopat!
- Co to bylo? - Pardon?
- Co to bylo? - Galaktický třpyt.
- To je Yeti! - Kde se tu vzal?
Musel tu zůstat z her.
Rozlozobil jste to!
- No, alespoň se to k nám nedostane. - Ano, protože jsme v pasti.
- Pohřbeni za živa. - Ano, obávám se, že ano.
Ale na druhou stranu,
kde je vítr, tam je také cesta.
Řekl bych, že jsme dorazili.
Tohle se mi vůbec nelíbí.
Někdo, nebo něco chce, abychom šli dovnitř.
Až po vás, Brigadýre.
Ne, ne, až po vás, Doktore.
Konečně to hrozné bouchání přestalo.
A to mě děsí.
Hele!
Co to sem nesou?
To nevím.
Ale řekl bych, že se sem chtějí dostat.
Doktore,
myslím, že tu už déle nevydržím.
Vydrž, Sarah Jane, vydrž.
Myslím, že nám vysvitla naděje.
Teď.
Podívej, Sarah Jane. Ten robot tu má náhradní šípy.
Alespoň máme s čím bojovat.
Momentíček. Tohle by se mohlo hodit.
Jdeme.
A co uděláme teď? Poletíme?
Výborný nápad.
Vypadáte ustaraně, Doktore.
Vaši přátelé i vaše další já budou určitě v pořádku.
Právě teď mi dělá větší starosti Nejvyšší rada, kvůli Gallifrey.
- Zrádce jsme už nalezli. - Opravdu?
Víte, znal jsem Kastelána docela dlouho.
Byl trochu omezený.
Ale vždy urputně loajální ke své přísaze k úřadu.
Pouhá zmínka o temných časech ho naplňovala hrůzou.
Viděla jste jeho reakci na černé svitky.
Nebyla to reakce muže, který byl odhalen, jen čiré překvapení.
Ne, jsem přesvědčen, že je zrádce stále na svobodě.
Promluvím si s Komandérem, který zabil Kastelána.
Mohli bychom od něj zjistit hodně.
Děkuji vám. A musím si promluvit s Lordem Prezidentem.
Doktore, Kyberlidi!
Tak je zkus zadržet. Tohle chvilku potrvá.
Jo, dobře.
Doktore,
netrefila jsem se.
Tak, to by mělo stačit.
Jsi blázen, to nezabere.
Možná, že ne. Ale máš snad lepší nápad?
Ne? Tak fajn, postav se stranou.
Vždy vynálezavý, Doktore.
Dobře mám tě.
- Najdi nějakou oporu. Jakoukoliv. - Ano. Ano!
- Máš? - Ano.
- Tak, teď se pusť touhle rukou. - Nemůžu!
Drž obě oka v jedné ruce. Obě oka v jedné ruce.
Druhou ruku ti budu držet já. Tak jo, dělej.
Dobře. Najdi další opěru. Držím tě.
Dobře, teď na tu římsu. Jde to?
- Ano. - Dobře, tak fajn, pojď.
- Tak polez. Nedívej se dolů! - Nekoukala jsem...
- No tak. Nahoru. To je ono. Pojď. - Zvládla jsem to!
- Tak a jsi tady. - Zvládla jsem to!
To je ono.
Dobrá práce. Užila sis ten let?
Naprosto!
Tak, jsme tady. Jak se teď jako dostaneme dovnitř?
Co třeba tudy?
A co teď?
Snad nezamýšlíte prostě zaklepat na dveře.
Mně to přijde jako zvon.
Je to na kód!
Je to bomba!
A velká, co?
Nespěchej tak.
- To musíme zaplatit za vstup? - Mohlo by tě to stát život.
Jak dlouho hodláte hrát čáru?
Trpělivost, dítě!
Ďábelsky geniální!
Nic se nestane, dokud nedosáhneš páté řady, do půlky.
A na to se z celé desky stane smrtelná past.
Naši předkové měli úžasný smysl pro humor.
Znám vás, mladíku?
Věř tomu, nebo ne, ale byli jsme spolu na akademii.
- Co chceš? - Pomoct.
To je největší fór dne.
Věř si, čemu chceš, ale doporučoval bych vám se schovat.
Následují mě velice podezřívaví spojenci.
Spojenci? Ale no tak!
Vstupte, ale buďte opatrní.
Pevnost Pánů času vám padá k nohám.
Proč byla hlavní brána ponechána nechráněna?
Páni času věří, že v Mrtvé Zóně nikdo nepřežije.
A tohle bláhové myšlení jim přivodilo jejich zkázu.
To se bojíte prázdné místnosti?
Mám vás vést?
- Přejdi až na druhou stranu. - Dobrá.
Vidíte?
Převeď hlídku na druhou stranu.
Zradil jsi nás. Proč?
Zradil? Ne.
Možná jsem vás kapánek zmýlil, ale bezpečná cesta se mění každým přechodem.
Ukážeš mi bezpečnou cestu, nebo tě zničím.
Nebylo to trochu bezcitné, dokonce i na tebe?
Při jedné z mnoha válek na tvé planetce
používali ovce, aby se dostali skrz minová pole.
- Princip je stejný. - Tím si nejsem jistá.
Toto minové pole je stále stejně nebezpečné.
Opravdu?
Zkus to, Doktore, je to snadné jako pí.
To je ale pozoruhodný mladík. Snadné jako pít? Snadné jako pít?
No to říkal.
Ne, neřekl!
Řekl "snadné jako pí. Řecké písmeno pí.
Snad máš nějaké základy matematiky, dítě.
Jistě.
Poměr obvodu kruhu k jeho průměru
je reprezentován řeckým písmenm pí, správně?
Přesně! Bezpečnou cestu najdeš za pomoci matematické formule pí.
A její aplikací, aplikací!
Tak se na to podívejme. 3,14159... 265.
Ano, to je ono!
Zůstaň zde, dítě.
Takže!
Doufám, že umíte počítat.
Prezidente Boruso...
Neříkali jste, že je tady?
Také, že je.
Nebo alespoň byl.
- Jste si tím jistý? - Naprosto.
Nemohl odejít, aniž bych ho spatřil
Bez energie. Tudy odejít nemohl.
Informujte Kancléřku Flaviu, že Lord Prezident zmizel, ano?
Pane.
Nemohu pokračovat. Přijde mi, jako by mě něco odsud odhánělo.
Ano. Ano, také to cítím, Sarah.
To je mysl Rassilonova. Musíme se blížit k jeho hrobce.
Musíme s tím bojovat.
- Musíš vládnout své mysli. - Nedokážu to.
Přijde mi, že se má stát něco příšerného.
Tak se tu posaď. Posaď se na chvilku, ano?
Kam to jdeš?
- Za chvíli jsem zpět. - Ať není moc dlouhá.
- Doktore? Doktore, tudy. - Mike? Mike Yates?
Jak jsi se sem dostal?
- Stejně jako vy. Liz Shaw je tu také. - No to mě podržte.
Ahoj, Liz. Je vás tam víc?
Někdo, koho by jste měl dost dobře znát. Pojďte se podívat.
Snad ne ten prcek v kostkovaných kalhotách a černém kabátě?
- A další. Teď je vás tu pět. - Ach, panečku.
A čekají na vás.
Ano, počkejte tu chvilku. Jen dojdu pro Sarah.
Já pro ni dojdu.
Ne, myslím, že bych měl jít já, Miku. Už takhle je dost nervózní.
Nechte jít Mikea. Vaše další já vás nutně potřebují.
Ne, myslím, že pro ni zajdu, děkuji.
- Ne, Doktore! - Zastav ho!
Jak asi? Jste jen fantomové! Pouhé iluze mysli!
Zastav ho!
Co se děje? Doktore? Doktore! Ach, tady jsi.
Sarah?
Samozřejmě, že ano. O čem to meleš?
Proč jsi mě tu nechal tak dlouho? A co byl ten křik?
To byli jen fantomové z minulosti.
Ano, no, ale já jsem v současnosti a skutečná.
Ano. Jsi dost skutečná. Tak jdeme.
Nemáte divný pocit, Doktore?
Myslíš podivné strachy a tajuplné předtuchy?
- Správně. - Když jsme u toho, tak nikoliv.
Je to jen iluze, dítě.
Blížíme se na Rassilonovo území, jehož mysl na nás útočí.
- Ignoruj to jako já. - Jak?
Samotný strach je pouhou iluzí.
A v mém věku už toho ke strachu moc nezbývá.
Ne, tady nám nic uškodit nemůže.
To se mi nelíbí, Doktore.
Necítím se dobře. Trochu se mi zvedá žaludek.
To, co cítíte, Brigadýre, je strach, který promítá mysl Rassilona.
Strach?
Doktore, pomozte mi!
Ne! Mohla by to být past.
- Půjdu se podívat. Počkejte tady. - Rozhodně ne. Jdu s vámi.
No dobře, ale nepleťte se mi do cesty.
Vemte to.
- Co to bylo? - Půjdeme se podívat.
- Panečku! - Jamie! Zoe!
- Nepřibližujte se, Doktore! - Proč, co se děje?
Nepřibližujte se. Je tu silové pole.
Silové pole? No to se ještě uvidí.
Ne, Doktore! Pokud porušíte to silové pole, tak nás to zničí!
- Musíte se vrátit. - Tak, Doktore, co budeme dělat?
- Dostaneme je z toho! - Ne, prosím ne, Doktore!
Vraťte se. Zachrańte se.
- Nemůžu! Nemůžu vás tu nechat! - Musíte!
Mohli bychom do hrobky najít jinou cestu.
Ale Zoe a Jamie by byli stále v pasti!
- Brigadýr má pravdu! - A nebo nebyli?
Tak moment.
Je to jen otázka paměti.
- Nepřibližujte se! - Proč? Nemohu vám ublížit.
Ještě krok a bude po nás!
- Iluzi nelze zabít. - Brigadýre...
Nejste skuteční.
Když jste se vrátili ke svým lidem,
Páni času vám smazali vzpomínky na dobu, kterou jste se mnou strávili.
Tak jak víte, kdo jsme? Odpovězte!
Jsou pryč.
Ano, ano. Je to smutné.
Pořád se mi to nelíbí, Doktore. Tak nějak nechápu, co tu děláme.
- Chcete se dostat domů? - Jistě.
A kvůli tomu tu jsme. Věřte mi, Brigadýre.
- Copak jsem vás někdy nějak zklamal? - Nesčetněkrát.
Ano, tak tentokrát tomu bude jinak. Jdeme.
Harfa Rassilonova. Nevěděl jsem, že byl muzikant.
Natož pak Borusa, když jsme u toho.
Zajímavé.
Hudební klíč.
Kombinace not.
Melodie.
A tady jsi, můj drahý příteli. Co tě tak zdrželo?
Co mě zdrželo? To je teda arogance.
Nevadí, nevadí, řekneš mi to později.
Pojď se podívat na tohle.
Co je to?
- Tegan. - Sarah.
- Hmm, fascinující. - Co se asi stalo našemu malému příteli?
Malý přítel je zcela v pořádku, děkuji mnohokrát.
Samozřejmě, že jsem tady!
Snad jste si nemysleli, že mě zastavíte, že ne?
- Podívejme se. Co to je? - Brigadýre?
Proboha!
Slečna Smithová. A slečna Jovanka.
Neptejte se mě, jak jsme se sem dostali.
Ale byl to mix Guye Fawkese a Halloweenu!
Lethbridge-Stewart? Oh, můj drahý příteli, tak rád vás zase vidím.
- Proboha, já vás také. - Ano.
I když nemůžu říct, že je pěkné tu být. Víte, zrovna jsem si vychutnával...
Omluvte mě, příteli.
Máme tu velmi důležitý nápis k přeložení, a myslím, že to beze mě spletou.
Uhni.
- Typické. Absolutně typické. - Oh, já vím, já vím.
Tahají vás časoprostorem, aniž by se nás zeptali,
a pak vás opustí, jen co to začne být zajímavé.
Má verze není o nic lepší.
A který je tvůj?
Takže o tohle jde. Nikdy se mi nesnilo...
Nemění to nic, absolutně nic.
Vypneme silové pole, dostaneme mladíka zpět z Gallifrey a pojedeme domů.
Tohle se nás nijak netýká. Nesmí.
- Co se tam píše? - Ano, také bych to rád věděl.
Ano, dalo nám docela zabrat se sem dostat.
Ty. Řekni jim to.
Je to stará Gallifreyština, starověký jazyk Pánů času.
Spousta lidí tomu už nerozumí...
= Naštěstí já ano.
Ano, určitě to je velmi zajímavé, Doktoři, ale co se tam píše?
"Toto je Hrobka Rassilonova, kde Rassilon leží ve věčném spánku."
Také se tam píše, že kdokoliv se dostal až sem,
prošel kolem spousty nebezpečí a projevil velkou kuráž a odhodlání.
Co znamená tohle?
Prohrát je vyhrát, a ten, co vyhraje, prohraje.
Vím, co se tam píše. Co to ale znamená?
Také to slibuje, že kdokoliv vezme prsten z Rassilonovy ruky
a nasadí si ho na svůj prst, obdrží odměnu, kterou hledá.
- Jakou odměnu? - Nesmrtelnost.
- Cože? Jako žít věčně? Nikdy neumřít? - Přesně to to slovo znamená, mladíku.
- Ale to je nemožné. - Očividně ne.
Zdá se, že ji Rassilon má,
a je ochotný se o ni podělit s kýmkoliv, kdo vezme ten prsten.
Děkuji vám, pánové. Přesně to jsem potřeboval vědět.
Přišel jsem ti pomoct, trochu nedobrovolně, ale přišel.
Mými službami bylo opovrhováno, má pomoc odmítána.
Tak si teď pomůžu sám... k nesmrtelnosti.
- To nepřichází v úvahu. - K tomu opravdu nejsi vhodný kandidát.
Vlastně k ničemu.
To rozhodnutí je stěží na tobě.
Zabít tě jednou mi nikdy nestačilo, Doktore.
Jak uspokojivé bude udělat to hned třikrát!
Rád tě opět vidím!
Vůdče, bomby jsou připraveny.
Výborně. Připravte detonaci.
Ustupte stranou!
Nadporučíku.
- Dochází ti, k čemu se chystají? - Co uděláme?
Umřeme.
Jak se zdá.
Pokud je to melodie, jaká by to mohla být?
Melodie...
Melodie jako ta, kterou mám celou dobu přímo pod nosem.
- Vítej, Doktore. - Lorde Prezidente.
Nevypadáš moc překvapeně.
- Podezříval jsi mě? - Ze začátku ne.
Vaše malá šaráda mě na chvilku obalamutila.
Ano, bylo to docela praktické, že?
Kastelána je hrozná škoda,
ale potřeboval jsem někoho, aby vytvořil rozptýlení.
Ach, Boruso.
Co se to s vámi stalo?
Víš, jak dlouho jsem vládl Gallifrey, Doktore.
Ať už otevřeně či z povzdálí.
Sloužil jste dobře. Bylo správné, že jste se stal prezidentem.
Prezidentem?
Jak dlouho potrvá, než se toho budu muset vzdát, hotov jen s polovinou své práce?
- Pokud bych mohl pokračovat... - Rozumím.
Chcete být prezidentem po všechny vaše zbývající inkarnace.
Podceňuješ mé ambice, Doktore.
Stanu se věčným prezidentem a budu vládnout navždy.
Nesmrtelnost?
To je nemožné, dokonce i pro Pána času.
Rassilon toho dosáhl.
Věčná,
trvalá tělesná regenerace.
To je skutečná nesmrtelnost!
Rassilon žije, Doktore!
Nemůže zemřít!
Je nesmrtelný.
Obrátil jsem polaritu neutronového toku, takže by měla být TARDIS opět volná.
Pokusím se spojit s Kapitolem.
- Vše je připraveno. - Výborně.
Odpal to!
- Zvládli to! Zvládli to! - Poletíme do věže?
Musíme, máme přednastavené souřadnice.
Nesmrtelný, Doktore.
Než byl Rassilon vykázán, zanechal pro svého nástupce nápovědy.
Věděl, že ho bude někdo následovat.
Objevil jsem toho hodně, Doktore.
Tuto hru, kontrolní místnost, skříňku se svitky.
- Korunu Rassilonovu. - Ale nikoliv jeho největší tajemství.
Tajemství nesmrtelnosti, Doktore?
To leží v Temné věži, v samotné Rassilonově hrobce.
Ale je zde mnoho nebezpečí, mnoho pastí.
Takže jste mě poslal do Zóny, abych se s nimi vypořádal za vás.
Dal jsem ti na pomoc tvé společníky. A staré nepřátele k boji.
- Je to hra uvnitř hry. - Ale zpackal jste ji, že ano?
Jedno z mých já je uvězno ve vortexu a ohrožuje mou vlastní existenci.
Neboj se, Doktore.
Tvá časová stabilita zůstane udržena.
- Potřebuji, abys mě sloužil. - Nebudu vám sloužit.
Nemáš na výběr, Doktore. Mám na sobě korunu Rassilonovu.
Jo, fakt vám to sekne.
Posiluje mou mysl a dovoluje mi ovládat mysli ostatních.
Skloň se přede mnou, Doktore.
Pojď, Doktore.
Je čas jít, Doktore.
Má nesmrtelnost čeká.
Slyšíš mě, příteli?
Volám Kapitol, volám Kapitol.
Tady Doktor. Tedy, jeden z nich.
Slyšíte mě? Slyšíš mě, Doktore?
Je tam někdo? Volám Kapitol.
- Ano, jsem zde. - Ach, tady jsem. Teda, tady jsi.
Dosáhli jsme věže, jsme v bezpečí.
Bariéry jsou dole a je tu TARDIS.
A musím říct, že jsme učinili ten nejpozoruhodnější objev.
Vím, co jste objevili.
Již nadále nevysílejte. Zůstaňte, kde jste, a na nic nesahejte.
Prezident Borusa za vámi přijede, aby převzal velení.
Na nic nesahejte? Kdo si sakra myslí, že je?
Nechtěl, abychom zmínili prsten Rassilonův, to je jasné.
- Něco je špatně. - Ty seš furt stejnej.
Stále vidíš hrozbu i ve vlastním stínu.
- Já to cítím stejně. - Aha. No, brzy se o tom přesvědčíme, že?
- Doktore, jsi v pořádku? - Ticho. Všichni buďte ticho.
Ani se nehněte, ani nepromluvte, dokud vám to nedovolím.
Pánové, dlužím vám své díky.
Posloužili jste účelu, kvůli kterému jsem vás sem přivedl.
To ty jsi nás sem přivedl?
Chce Rassilonův prsten. Chce nesmrtelnost.
A tobě nepřišlo nic divné.
Je to renegát, o nic lepší než ten zloduch tady na zemi.
To nemůžeme dovolit.
Hrobka byla zapečetěna z vážných důvodů.
A jakmile se vrátíme do svých časových linií,
musí být zapečetěna znovu. Tentokrát navždy.
Doktore, potřebujeme tě.
Přidej se k nám.
Nemůže. Je pod nějakým myšlenkovým zámkem.
Bojuj s tím, chlapče. Bojuj s tím. Koncentrujte se. Musíme být jeden.
Vidíte, Boruso? Společně se vám dokážeme postavit.
Možná, ale nikdy mě nepřemůžete.
Ani nemusíme.
Brzy tu bude Kancléřka Flavia se svými strážnými,
nebo snad porazíte celou Nejvyšší radu?
Proč by ne? Jsem Lord Prezident Gallifrey.
A vy jste známí renegáti. Uvidíme, komu uvěří.
Toto je hra Rassilonova.
Ne, počkej, chlapče. To byl hlas Rassilonův.
Již to jde mimo nás.
Kdo ruší Rassilona?
Jsem Borusa, Lord Prezident Gallifrey.
- Proč jsi sem přišel? - Přišel jsem pro to, co mi bylo slíbeno.
Hledáš nesmrtelnost?
Ano.
Buď si jistý. Naprosto jistý.
Stále je čas se vrátit zpět.
Jsem si jist.
A co ti ostatní?
- To jsou mí služebníci. - Opravdu?
- To teda ne. - Nevěřte mu.
- Je to nesmysl. - Neposlouchejte ho, lorde Rassilone.
Prezident Borusa mluví pravdu.
Věříš, že si Borusa zaslouží nesmrtelnost, jíž hledá?
Vskutku ano!
Tak ji tedy dostane.
Vezmi si prsten.
Žádáš nesmrtelnost, lorde Boruso. Opravdu nechceš couvnout?
- Nikdy! - Tak si nasaď prsten.
I jiní sem přišli hledat nesmrtelnost.
Byla jim udělena, stejně jako bude udělena tobě.
Tvé místo je připraveno, Lorde Prezidente Boruso.
Ne! Ne!
A co vy, Doktoři? Také si žádáte nesmrtelnosti?
= Ne! Ne, děkujeme! - Ne, můj pane.
Chtěli bychom se pouze vrátit zpět do našich časů.
Staniž se.
- Jeden z nás je v pasti. - Já vím, i on bude osvobozen.
A i ten, co je svázán.
Jeho hříchy naleznou potrestání ve správný čas.
Je na čase, abyste ty i tvá další já odešli.
Rozlučte se a běžte.
Zvolil jsi dobře, Doktore.
Sbohem.
Ty jsi věděl, co se stane?
Hmm?
Omlouvám se, ale najednou mi došlo, co znamená to přísloví.
"Prohrát je vyhrát, a ten, co vyhraje, prohraje."
Byla to Rassilonova past, aby zjistil, kdo touží po nesmrtelnosti,
a odklidil je z cesty.
Moc dobře věděl, že nesmrtelnost je kletbou, nikoliv požehnáním.
Zdá se, že se musíme rozloučit. Zrovna, když jsem se poznával.
Takže, ty jsi nejnovější model?
- Ano a ten nejsympatičtější. - Rozhodně ten nejdrzejší.
A náš módní vkus se také nijak nezlepšil, co?
To ani naše způsoby. No, tak sbohem, můj chlapče.
Vedl sis vcelku dobře, vcelku dobře.
Je uklidňující vědět, že je má budoucnost v bezpečných rukách.
- Tak pojď, Susan. - Mějte se.
- Ahoj. = Měj se, Susan.
- Je čas jít, Brigadýre. Tak, sbohem. - Sbohem.
- Sbohem, modýlku. - Strašáku.
- Doktore, ten kabát tu necháte? - Jen ho vemte s sebou, Brigadýre.
Rozhodně.
- No, sbohem, Doktore. - Sbohem.
- Doktoři. - Brigadýre.
Jste úžasní chlapi, všichni.
No, tak sbohem, příteli.
Musím říct, že jsem se skvěle bavil.
Co říkáš, Sarah Jane?
No myslím, že tolik zábavy nepotřebuju.
Sbohem. Velmi ráda jsem tě poznala.
Díky Sarah Jane, taky jsem tě rád poznal.
- Co? - Vysvětlím ti to později.
Aha. Čau.
Rozhodně už nejsem tím mužem, kterým jsem býval.
Díky bohu.
To jedeme domů společně?
Sleduj.
Temporální dělení.
Rassilon je velice chytrý.
Jsi v pořádku, Doktore. Bála jsem se, že prezident Borusa...
Kde je prezident Borusa?
Není k dispozici.
Zdá se, že byla leganda o Rassilonovi pravdivá.
Musíte podat hlášení Nejvyšší radě.
Musím?
Může být součástí vaší inaugurační řeči.
Čeho?
Už jste se svým závazkům vyhýbal příliš dlouho, Doktore.
Nezpůsobilost prezidenta Borusy
vytváří díru na samotném vrcholu hierarchie Pánů času.
Pouze jedna osoba ho může obsadit
Znovu je mou ctí a privilégiem informovat vás,
že plná rada uplatnila svou nouzovou pravomoc
a jmenovala vás s okamžitou platností Prezidentem.
Ale ne.
Tohle je předvolání, které se žádný Pán času neodváží odmítnout.
Neuposlechnout vůli Nejvyšší rady znamená těžké postihy.
No, dobrá, kancléřko Flavio.
Vraťte se okamžite na Gallifrey a svolejte Nejvyšší radu.
Než se vrátím, máte plnou moc, coby má zástupkyně.
- Já přiletím ve své TARDIS. - Ale, Doktore...
Budete mě oslovovat mým náležitým titulem. Jsem snad Prezident, ne?
Poslechnete mé rozkazy. Takže, do TARDIS.
Eskortujte kancléřku Flaviu za jejími povinnostmi.
Doktore, počkejte!
Pevně se držte.
- Takže tohle bude sbohem. - Opravdu?
No, ty míříš na Gallifrey, dělat tam prezidenta.
Předpokládám, že tvoji služební najdou TARDIS, která funguje,
- a vezmeš nás domů. - Kdo tu mluvil o Gallifrey?
Kancléřce Flavii jsi řekl...
Řekl jsem jí, že má plnou moc, dokud se nevrátím.
- Ty se nevracíš? - Víš, Tegan, občas mi prostě bereš dech!
- Nenaštve to Pány času? - Budou zuřit!
Takže ty záměrně utečeš od svých vlastních lidí, ve své staré TARDIS?
Proč by ne?
Koneckonců, takhle to všechno začalo.
Překlad a časování: Blackthunder
Korekce: Phoenix1986
TRANSLATORS OF RASSILON www.doctorwho.cz